Johanneksen evankeliumi 13 luku
Mutta ennen pääsiäisjuhlaa, kun Jeesus tiesi hetkensä tulleen,
että hän oli siirtyvä tästä maailmasta Isän tykö,
niin hän, joka oli rakastanut omiansa, jotka maailmassa olivat,
osoitti heille rakkautta loppuun asti.
Ja ehtoollisella oltaessa, kun perkele jo oli pannut Juudas Iskariotin,
Simonin pojan, sydämeen, että hän kavaltaisi Jeesuksen,
niin Jeesus, tietäen, että Isä oli antanut kaikki hänen käsiinsä ja että
hän oli lähtenyt Jumalan tyköä ja oli menevä Jumalan tykö,
nousi ehtoolliselta ja riisui vaippansa,
otti liinavaatteen ja vyötti sillä itsensä.
Sitten hän kaatoi vettä pesumaljaan ja rupesi pesemään opetuslastensa
jalkoja ja pyyhkimään niitä liinavaatteella, jolla oli vyöttäytynyt.
Niin hän tuli Simon Pietarin kohdalle, ja tämä sanoi hänelle:
"Herra, sinäkö peset minun jalkani?"
Jeesus vastasi ja sanoi hänelle: "Mitä minä teen, sitä et nyt käsitä,
mutta vastedes sinä sen ymmärrät".
Pietari sanoi hänelle: "Et ikinä sinä saa pestä minun jalkojani".
Jeesus vastasi hänelle: "Ellen minä sinua pese,
ei sinulla ole osuutta minun kanssani".
Simon Pietari sanoi hänelle: "Herra, älä pese ainoastaan minun jalkojani,
vaan myös kädet ja pää".
Jeesus sanoi hänelle: "Joka on kylpenyt, ei tarvitse muuta,
kuin että jalat pestään, ja niin hän on kokonaan puhdas;
ja te olette puhtaat, ette kuitenkaan kaikki".
Sillä hän tiesi kavaltajansa; sentähden hän sanoi: "Ette kaikki ole puhtaat".
Kun hän siis oli pessyt heidän jalkansa ja ottanut vaippansa
ja taas asettunut aterialle, sanoi hän heille:
"Ymmärrättekö, mitä minä olen teille tehnyt?
Te puhuttelette minua opettajaksi ja Herraksi,
ja oikein te sanotte, sillä se minä olen.
Jos siis minä, teidän Herranne ja opettajanne, olen pessyt teidän
jalkanne, olette tekin velvolliset pesemään toistenne jalat.
Sillä minä annoin teille esikuvan, että myös te niin tekisitte,
kuin minä olen teille tehnyt.
Totisesti, totisesti minä sanon teille:
ei ole palvelija herraansa suurempi eikä lähettiläs lähettäjäänsä suurempi.
Jos te tämän tiedätte, niin olette autuaat, jos te sen teette.
En minä puhu teistä kaikista: minä tiedän, ketkä olen valinnut;
mutta tämän kirjoituksen piti käymän toteen:
'Joka minun leipääni syö, on nostanut kantapäänsä minua vastaan'.
Jo nyt minä sanon sen teille, ennenkuin se tapahtuu, -
että te, kun se tapahtuu, uskoisitte, että minä olen se.
Totisesti, totisesti minä sanon teille: joka ottaa vastaan sen, jonka minä
lähetän, se ottaa vastaan minut; mutta joka ottaa vastaan minut,
se ottaa vastaan hänet, joka on minut lähettänyt.
Tämän sanottuaan Jeesus tuli järkytetyksi hengessään ja todisti ja
sanoi: "Totisesti, totisesti minä sanon teille: yksi teistä on minut kavaltava".
Niin opetuslapset katsoivat toisiinsa epätietoisina, kenestä hän puhui.
Ja eräs hänen opetuslapsistaan, se, jota Jeesus rakasti,
lepäsi aterioitaessa Jeesuksen syliä vasten.
Simon Pietari nyökäytti hänelle päätään ja sanoi hänelle:
"Sano, kuka se on, josta hän puhuu".
Niin tämä, nojautuen Jeesuksen rintaa vasten, sanoi hänelle:
"Herra, kuka se on?"
Jeesus vastasi: "Se on se, jolle minä kastan ja annan tämän palan".
Niin hän otti palan, kastoi sen ja antoi Juudaalle, Simon Iskariotin pojalle.
Ja silloin, sen palan jälkeen, meni häneen saatana.
Niin Jeesus sanoi hänelle: "Minkä teet, se tee pian".
Mutta ei kukaan aterioivista ymmärtä- nyt, mitä varten hän sen hänelle sanoi.
Sillä muutamat luulivat, koska rahakukkaro oli Juudaalla,
Jeesuksen sanoneen hänelle: "Osta, mitä tarvitsemme juhlaksi",
tai että hän antaisi jotakin köyhille.
Niin hän, otettuaan sen palan, meni kohta ulos; ja oli yö.
Kun hän oli mennyt ulos, sanoi Jeesus:
"Nyt Ihmisen Poika on kirkastettu, ja Jumala on kirkastettu hänessä.
Jos Jumala on kirkastettu hänessä,
niin kirkastaa myös Jumala hänet itsessään ja kirkastaa hänet pian.
Lapsukaiset, vielä vähän aikaa minä olen teidän kanssanne.
Te tulette minua etsimään, ja niinkuin sanoin juutalaisille:
'Mihin minä menen, sinne te ette voi tulla', niin minä sanon nyt myös teille.
Uuden käskyn minä annan teille, että rakastatte toisianne, niinkuin minä
olen teitä rakastanut - että tekin niin rakastatte toisianne.
Siitä kaikki tuntevat teidät minun opetuslapsikseni,
jos teillä on keskinäinen rakkaus."
Simon Pietari sanoi hänelle: "Herra, mihin sinä menet?"
Jeesus vastasi hänelle: "Mihin minä menen, sinne sinä et voi nyt minua
seurata, mutta vastedes olet minua seuraava".
Pietari sanoi hänelle: "Herra, miksi en nyt voi seurata sinua?
Henkeni minä annan sinun edestäsi."
Jeesus vastasi: "Sinäkö annat henkesi minun edestäni?
Totisesti, totisesti minä sanon sinulle:
ei laula kukko, ennenkuin sinä minut kolmesti kiellät."
Luku 14.
"Älköön teidän sydämenne olko murheellinen.
Uskokaa Jumalaan, ja uskokaa minuun.
Minun Isäni kodissa on monta asuinsijaa.
Jos ei niin olisi, sanoisinko minä teille,
että minä menen valmistamaan teille sijaa?
Ja vaikka minä menen valmistamaan teille sijaa, tulen minä takaisin ja
otan teidät tyköni, että tekin olisitte siellä, missä minä olen.
Ja mihin minä menen - tien sinne te tiedätte."
Tuomas sanoi hänelle: "Herra, me emme tiedä, mihin sinä menet;
kuinka sitten tietäisimme tien?"
Jeesus sanoi hänelle: "Minä olen tie ja totuus ja elämä;
ei kukaan tule Isän tykö muutoin kuin minun kauttani.
Jos te olisitte tunteneet minut, niin te tuntisitte myös minun Isäni;
tästälähin te tunnette hänet, ja te olette nähneet hänet."
Filippus sanoi hänelle: "Herra, näytä meille Isä, niin me tyydymme".
Jeesus sanoi hänelle: "Niin kauan aikaa minä olen ollut teidän
kanssanne, etkä sinä tunne minua, Filippus! Joka on nähnyt minut,
on nähnyt Isän; kuinka sinä sitten sanot: 'Näytä meille Isä'?
Etkö usko, että minä olen Isässä, ja että Isä on minussa?
Niitä sanoja, jotka minä teille puhun, minä en puhu itsestäni;
ja Isä, joka minussa asuu, tekee teot, jotka ovat hänen.
Uskokaa minua, että minä olen Isässä, ja että Isä on minussa;
mutta jos ette, niin uskokaa itse tekojen tähden.
Totisesti, totisesti minä sanon teille:
joka uskoo minuun, myös hän on tekevä niitä tekoja, joita minä teen, ja
suurempiakin, kuin ne ovat, hän on tekevä; sillä minä menen Isän tykö,
ja mitä hyvänsä te anotte minun nimessäni, sen minä teen,
että Isä kirkastettaisiin Pojassa.
Jos te anotte minulta jotakin minun nimessäni, niin minä sen teen.
Jos te minua rakastatte, niin te pidätte minun käskyni.
Ja minä olen rukoileva Isää, ja hän antaa teille toisen Puolustajan
olemaan teidän kanssanne iankaikkisesti,
totuuden Hengen, jota maailma ei voi ottaa vastaan, koska se ei näe häntä
eikä tunne häntä; mutta te tunnette hänet,
sillä hän pysyy teidän tykönänne ja on teissä oleva.
En minä jätä teitä orvoiksi; minä tulen teidän tykönne.
Vielä vähän aikaa, niin maailma ei enää minua näe,
mutta te näette minut; koska minä elän, niin tekin saatte elää.
Sinä päivänä te ymmärrätte, että minä olen Isässäni,
ja että te olette minussa ja minä teissä.
Jolla on minun käskyni ja joka ne pitää, hän on se, joka minua rakastaa;
mutta joka minua rakastaa, häntä minun Isäni rakastaa,
ja minä rakastan häntä ja ilmoitan itseni hänelle."
Juudas, ei se Iskariot, sanoi hänelle:
"Herra, mistä syystä sinä aiot ilmoittaa itsesi meille etkä maailmalle?"
Jeesus vastasi ja sanoi hänelle: "Jos joku rakastaa minua,
niin hän pitää minun sanani, ja minun Isäni rakastaa häntä,
ja me tulemme hänen tykönsä ja jäämme hänen tykönsä asumaan.
Joka ei minua rakasta, se ei pidä minun sanojani; ja se sana,
jonka te kuulette, ei ole minun, vaan Isän, joka on minut lähettänyt.
Tämän minä olen teille puhunut ollessani teidän tykönänne.
Mutta Puolustaja, Pyhä Henki, jonka Isä on lähettävä minun nimessäni,
hän opettaa teille kaikki ja muistuttaa teitä kaikesta,
minkä minä olen teille sanonut.
Rauhan minä jätän teille: minun rauhani - sen minä annan teille.
En minä anna teille, niinkuin maailma antaa.
Älköön teidän sydämenne olko murheellinen älköönkä peljätkö.
Te kuulitte minun sanovan teille: 'Minä menen pois ja palajan jälleen
teidän tykönne'. Jos te minua rakastaisitte, niin te iloitsisitte
siitä, että minä menen Isän tykö, sillä Isä on minua suurempi.
Ja nyt minä olen sanonut sen teille, ennenkuin se on tapahtunut,
että te uskoisitte, kun se tapahtuu.
En minä enää puhu paljoa teidän kanssanne,
sillä maailman ruhtinas tulee, ja minussa hänellä ei ole mitään.
Mutta että maailma ymmärtäisi minun rakastavan Isää ja tekevän,
niin kuin Isä on minua käskenyt: nouskaa, lähtekäämme täältä."
Tekstitys: Annukka Eskola