Johanneksen evankeliumi 10. luku
"Totisesti, totisesti minä sanon teille: joka ei mene ovesta lammastarhaan,
vaan nousee sinne muualta, se on varas ja ryöväri.
Mutta joka menee ovesta sisälle, se on lammasten paimen.
Hänelle ovenvartija avaa, ja lampaat kuulevat hänen ääntänsä;
ja hän kutsuu omat lampaansa nimeltä ja vie heidät ulos.
Ja laskettuaan kaikki omansa ulos hän kulkee niiden edellä,
ja lampaat seuraavat häntä, sillä ne tuntevat hänen äänensä.
Mutta vierasta ne eivät seuraa, vaan pakenevat häntä,
koska eivät tunne vierasten ääntä."
Tämän kuvauksen Jeesus puhui heille; mutta he eivät ymmärtäneet,
mitä hänen puheensa tarkoitti. Niin Jeesus vielä sanoi heille:
"Totisesti, totisesti minä sanon teille: minä olen lammasten ovi.
Kaikki, jotka ovat tulleet ennen minua, ovat varkaita ja ryöväreitä;
mutta lampaat eivät ole heitä kuulleet.
Minä olen ovi; jos joku minun kauttani menee sisälle, niin hän pelastuu,
ja hän on käyvä sisälle ja käyvä ulos ja löytävä laitumen.
Varas ei tule muuta kuin varastamaan ja tappamaan ja tuhoamaan.
Minä olen tullut, että heillä olisi elämä ja olisi yltäkylläisyys.
Minä olen se hyvä paimen.
Hyvä paimen antaa henkensä lammasten edestä.
Mutta palkkalainen, joka ei ole paimen ja jonka omia lampaat eivät ole,
kun hän näkee suden tulevan, niin hän jättää lampaat ja pakenee;
ja susi ryöstää ja hajottaa ne.
Hän pakenee, sillä hän on palkattu eikä välitä lampaista.
Minä olen se hyvä paimen, ja minä tunnen omani,
ja minun omani tuntevat minut, niinkuin Isä tuntee minut
ja minä tunnen Isän; ja minä annan henkeni lammasten edestä.
Minulla on myös muita lampaita, jotka eivät ole tästä lammastarhasta;
myös niitä tulee minun johdattaa, ja ne saavat kuulla minun ääneni,
ja on oleva yksi lauma ja yksi paimen.
Sentähden Isä minua rakastaa, koska minä annan henkeni,
että minä sen jälleen ottaisin.
Ei kukaan sitä minulta ota, vaan minä annan sen itsestäni.
Minulla on valta antaa se, ja minulla on valta ottaa se jälleen;
sen käskyn minä olen saanut Isältäni."
Niin syntyi taas erimielisyys juuta- laisten kesken näiden sanain tähden.
Ja useat heistä sanoivat: "Hänessä on riivaaja, ja hän on järjiltään;
mitä te häntä kuuntelette?"
Toiset sanoivat: "Nämä eivät ole riivatun sanoja;
eihän riivaaja voi avata sokeain silmiä?"
Sitten oli temppelin vihkimisen muistojuhla Jerusalemissa, ja oli talvi.
Ja Jeesus käyskeli pyhäkössä, Salomon pylväskäytävässä.
Niin juutalaiset ympäröivät hänet ja sanoivat hänelle:
"Kuinka kauan sinä pidät meidän mieltämme kiihdyksissä?
Jos sinä olet Kristus, niin sano se meille suoraan."
Jeesus vastasi heille: "Minä olen sanonut sen teille, ja te ette usko.
Ne teot, joita minä teen Isäni nimessä, ne todistavat minusta.
Mutta te ette usko, sillä te ette ole minun lampaitani.
Minun lampaani kuulevat minun ääntäni, ja minä tunnen ne,
ja ne seuraavat minua.
Ja minä annan heille iankaikkisen elämän, ja he eivät ikinä huku,
eikä kukaan ryöstä heitä minun kädestäni.
Minun Isäni, joka on heidät minulle antanut, on suurempi kaikkia,
eikä kukaan voi ryöstää heitä minun Isäni kädestä.
Minä ja Isä olemme yhtä."
Niin juutalaiset ottivat taas kiviä maasta kivittääksensä hänet.
Jeesus vastasi heille: "Minä olen näyttänyt teille monta hyvää tekoa,
jotka ovat Isästä; mikä niistä on se,
jonka tähden te tahdotte minut kivittää?"
Juutalaiset vastasivat hänelle: "Hyvän teon tähden me emme sinua kivitä,
vaan jumalanpilkan tähden,
ja koska sinä, joka olet ihminen, teet itsesi Jumalaksi".
Jeesus vastasi heille: "Eikö teidän laissanne ole kirjoitettuna:
'Minä sanoin: te olette jumalia'? Jos hän sanoo jumaliksi niitä,
joille Jumalan sana tuli - ja Raamattu ei voi raueta tyhjiin-
niin kuinka te sanotte sille, jonka Isä on pyhittänyt ja lähettänyt maailmaan:
'Sinä pilkkaat Jumalaa', sentähden että minä sanoin:
'Minä olen Jumalan Poika'?
Jos minä en tee Isäni tekoja, älkää uskoko minua.
Mutta jos minä niitä teen, niin, vaikka ette uskoisikaan minua,
uskokaa minun tekojani, että tulisitte tuntemaan ja ymmärtäisitte
Isän olevan minussa ja minun olevan Isässä."
Niin he taas tahtoivat ottaa hänet kiinni,
mutta hän lähti pois heidän käsistänsä.
Ja hän meni taas Jordanin tuolle puolelle siihen paikkaan,
missä Johannes ensin kastoi, ja viipyi siellä.
Ja monet tulivat hänen tykönsä ja sanoivat: "Johannes ei tehnyt
yhtäkään tunnustekoa; mutta kaikki, mitä Johannes sanoi tästä, on totta".
Ja monet siellä uskoivat häneen.
Tekstitys: TV7