BIBELN ÄR MIRAKULÖS!
Välkomna igen till programmet Bibeln är mirakulös!
Innan vi går över till Domarboken -
vill jag visa er en serie frimärken som staten Israel gav ut år 1965.
Är de inte vackra? De föreställer skapandet.
Skapelsens sex dagar. Ljuset, vattnen, jorden, växterna, -
stjärnorna, vatten- och landdjuren och så den sjätte dagen människan.
Bilderna är stiliserade. Jag tycker mycket om dem.
Dessa frimärken om skapelsen har publicerats -
av israeliska staten år 1965. Titta noggrant, de är förtjusande.
Första dagen, andra dagen, tredje dagen, fjärde dagen, -
femte dagen och sjätte dagen.
De här dagarna var verkligen dygn på 24 timmar.
Många påstår att dagarna i Bibeln representerar tidsperioder -
som kunde vara miljarder år långa.
Nej, enligt Bibeln var de 24 timmar långa och det tror vi.
Det är märkligt att man har dylika problem. Adam skapades vuxen.
Gud skapade honom inte som en liten, nyfödd bebis.
"Åh, vad han är söt!"
Gud skapade inte en bebis att leka med, utan en vuxen, -
kanske 20 eller 30 år gammal. Jag vet inte Adams ålder, men han var vuxen.
Samma gäller universum. Också det skapades vuxet.
Idag har forskare mätt att det är 10 miljarder år gammalt.
Okej, men Gud skapade den sådan. Varför?
Många fysiska, meteorologiska och kemiska processer skulle fungera.
Gud behövde en färdig och funktionsduglig värld.
På samma sätt måste Han genast få prata med Adam och förklara -
vad han skulle göra i Edens lustgård.
Gud behövde inte ett barn så att Han skulle ha väntat på att det växer upp.
Universum skapades färdigt.
Det såg ut att vara miljarder år gammalt genast när Gud skapat det.
Här finns alltså inte något problem. Skapandet räckte sex dygn.
De här vackra frimärkena symboliserar det.
Vi går över till Domarboken. Man vet inte vem författaren är.
Enligt judisk tradition var det Samuel som skrev den, -
men det finns inga bevis. Författaren är alltså okänd.
Dess ursprungliga namn är Shoftim som betyder regenter.
Det handlar alltså inte om domare som använde domstol -
för att döma människor eller befria dem från åtal, -
utan om regenter, människor som regerade över folket.
Domarbokens nyckelord är sorg.
Det är likgiltighet.
Bokens nyckelvers dyker upp många gånger, t.ex. Dom 17:6.
"Var och en gjorde vad han själv ansåg vara rätt."
Ett sådant liv beskriver boken. Människorna gjorde inte det -
som Gud befallt eller som var rätt eller sanningsenligt, -
utan var och en gjorde det -
som enligt egen uppfattning och egna kriterier var bäst.
Det ledde till andlig anarki. Var och en handlade enligt eget bevåg -
och därför sker det förskräckliga saker i Domarboken.
Folket hade ingen ledare och man brydde sig inte om Guds Ord.
Därför är Domarboken en bok om likgiltighet.
Likgiltighet mot andra människor eller gentemot någon situation -
är mycket illa. Det är värre än hat.
Likgiltighet gentemot en annans problem eller lidande -
är värre än att hata den människan.
Det är mycket destruktivt. Vi måste akta oss för -
att vara likgiltiga gentemot våra näras problem.
Vi ska uppleva dem lika starkt som om de var våra egna problem.
Nyckelordet i den här sorgliga boken är alltså likgiltighet, och nyckelvers:
"Var och en gjorde vad han själv ansåg vara rätt."
Det mest centrala begreppet i boken är människans olydnad, -
men trots det håller Guds nåd, för Han förändras aldrig.
Gud visar sin nåd också i de värsta situationer.
Den här boken talar alltså om människans olydnad och Guds nåd.
Domarboken har en intressant karaktär.
Där framkommer många viktiga figurer som efter år av svårigheter -
samlar efterföljare omkring sig och ställer saker i ordning.
De huvudpersoner i Domarboken som segrar, är alltid de svaga.
Gideons familj var den minsta och fattigaste, -
Debora var kvinna och en annan domare var vänsterhänt.
Det fanns alltid någon svaghet i dessa personer, men ändå segrade de.
Här kan vi lära oss att den svaga alltid segrar.
Gud väljer den svagaste och den som kommer efter, -
aldrig den som är främst. Det här upprepas genom hela Bibeln.
Den svaga segrar alltid. Vi kan lära oss mycket av det.
I dagens värld tänker vi till exempel ofta -
att stora folkmassor är tecken på människors eller en verksamhets -
framgång. Om en stor mängd människor följer någon tänker vi -
att han måste ha rätt och hans tankar vara viktiga, -
och så börjar vi själva följa honom.
Enligt Bibeln bevisar inte en stor mängd människor -
att en sak skulle vara värdig eller riktig.
I själva verket är det tvärtom. Jesus sa -
att livets och sanningens väg är smal och det är få som finner den.
Men den port är vid och den väg är bred som leder till fördärv -
och ondska, och många vandrar på den.
Om många går i en riktning är det sannolikt inte sanningen.
En persons eller en organisations värde bestäms alltså inte av -
om det finns många efterföljare eller mycket pengar.
Det viktigaste är om personen eller organisationen lär ut sanningen.
I den stora massan finns säkert de som är med i god tro -
och Gud dömer oss på basen av våra hjärtan, -
men låt oss minnas att en stor folkmassa inte är rätt kriterium -
för att bedöma undervisningens riktighet.
Aposteln Paulus sa tydligt att Jesus var mycket svag.
Jesus hade varken pengar eller hus under sin verksamhetstid, -
inte ens någonstans att sova. Ändå var Han Jesus, Gud.
Han var absolut sanning, kärlek och rättvisa.
Han hade heller inga stora skaror som följde Honom.
Till sist avvisades Han och folket ropade: "Korsfäst!"
De ville inte ha Honom som kung. Han var ensam.
Också Paulus sa sig ha blivit ensam och övergiven av alla.
Svaghet kan hellre ses som ett tecken på seger och sanning.
Paulus sa en viktig sak i 2 Kor 12:9.
Där sa Gud något genom Paulus.
Paulus bad att han skulle få komma ur en viss situation, -
men Gud gick inte med på det utan sa: -
"Min nåd är nog för dig, -
för min kraft fullkomnas i svaghet."
Gud sa: "Min kraft fullkomnas i svaghet."
Guds kraft kan verka också utan svaghet, men den är inte fullkomlig.
Därför säger Paulus att han är stark när han är svag.
När vårt eget kött och vår varelse är svag, -
låter vi Herren verka.
Vi bromsar vår egen handling -
och ber att Gud i sin kraft ska verka genom den Helige Ande.
Om min egen varelse är stilla kan Gud verka genom Anden.
Min gamla natur rör sig inte, men den nya, den Helige Ande, verkar.
Då är jag stark, för ingen är starkare än Gud.
När jag är svag låter jag Gud verka och är därför stark.
Gud säger: "Min kraft fullkomnas i svaghet."
Det är mycket viktigt att komma ihåg.
"Min kraft fullkomnas i svaghet."
Vi ska alltså inte vara rädda för svårigheter, svaghet eller att -
något saknas. I sådana prövningar kan Gud verka fullkomligt -
om vi bara låter Honom göra det.
Så går vi över till Ruts bok.
Under Jesu tid var Domarboken och Ruts bok en och samma bok.
Ruts bok utspelas alltså vid samma tid som Domarboken.
Händelserna i både Domarboken och Ruts bok -
utspelas på 1300-1400-talen f. Kr.
Man kan göra många intressanta iakttagelser i Ruts bok.
Vi börjar med de viktigaste begreppen. En av dem är toledot, -
avkomlingarna. Det hebreiska ordet betyder avkomlingar, släktregister.
Det här viktiga ordet finns i Ruts bok i Peres släktregister.
Rut var i själva verket en av Jesu anmödrar.
Hon var moabit, men vi talar om det senare.
Jag vill koncentrera mig på det här. Toledot betyder alltså släktregister.
Det finns 13 gånger i GT, varav 11 är i första Moseboken.
Där finns bl. a. himlarnas och jordens, Adams och Noas släktregister.
I 4 Mos finns Mose släktregister, i Ruts bok Peres släktregister.
Totalt alltså 13 släktregister.
Så har vi ännu ett fjortonde släktregister i Matteus evangelium.
Det är Jesu släktregister. 14 är två gånger sju.
Allt i Bibeln är fullkomligt, inget är slump.
Till och med antalet släktregister, namnlistor, finns i specifik mängd.
De finns 13 i GT och den 14:e, den sista och fullkomliga, -
Jesu släktregister, finns i NT.
Det är viktigt att notera att släktregistren har en viss uppbyggnad.
Till exempel Adams släktregister -
börjar med orden: "Detta är boken om Adams fortsatta historia." (1 Mos 5).
Många översättningar saknar ordet "bok", men det är viktigt.
I Matt 1:1 (Folkbibeln) saknas ordet "bok".
Ursprungligen finns det i Jesu och Adams släktregister, inte i de andra.
Bara i dessa står det (ursprungligen) "boken om släkten".
Det lönar sig att se på olika översättningar om "bok" finns med.
Det är viktigt, för Jesus var den siste Adam.
Gällande dessa två personer talar man om boken om släkten.
Toledot, släktregister eller avkomlingar, finns 14 gånger i Bibeln.
Ett annat viktigt ord i Ruts bok är goel.
Det förekommer 20 gånger i Ruts korta bok.
Det betyder förlossare.
Vem var denne goel, förlossare, i Gamla Testamentet?
Han var en släkting som löste ut familjens egendom.
Om en man dog utan att ha fått söner, -
tog mannens bror änkan som hustru för att brodern skulle få avkomlingar.
Om det inte fanns en bror, -
var den närmaste manliga släktingen den som skulle ta platsen.
Om det inte var ens bror var det inte obligatoriskt att lösa ut, -
men förlossaren hade rätt till det.
Bara goel kunde lösa ut egendomen, ingen annan.
Om han gjorde det, gjorde han det frivilligt.
Det här är en fin bild av Jesus.
Han var den fullkomliga Goel, den fullkomliga Förlossaren.
Han friköpte alla oss som tror.
I Ruts bok talas det mycket också om välvilja.
Det talas om Guds, Boas och Ruts välvilja.
Namnet Rut betyder vänskap.
Obed betyder tjänare.
Ruts bok börjar och slutar i Betlehem.
Jesus föddes i Betlehem, som profeten Mika förutsagt.
Betlehem var också Davids stad.
Ruts och Noomis relation är ett utomordentligt exempel -
på relationen mellan en svärmor och svärdotter.
Den relationen är ibland svår, men enligt Bibeln -
borde den vara uppbyggande och kärleksfull.
Rut och Noomi är exempel på relationen mellan svärmor och -dotter.
Rut var moabit, hon hörde till det moabitiska folket.
Bibeln säger att ingen moabit -
fick komma inför Herren, t. ex. i 5 Mos 23:3.
"Ingen ammonit eller moabit skall komma in i Herrens församling..."
Rut var moabit, men hon blev del av Herrens folk.
Hon blev till och med anmoder till Jesus -
och hon nämns i Jesu släktregister.
Hur är det möjligt? Många ser en konflikt här.
Det står att moabiter inte ska komma med, men Rut fick komma.
Det är just det som det handlar om. Ursprungstexten och italienskan -
säger att ingen moabitisk man får komma i Herrens församling.
Grundtexten använder maskulin form, inte feminin.
Hebreiska språket har separata maskulina och feminina former.
Ingen moabitisk man skulle få komma in i Herrens folk -
för på den tiden representerade män, inte kvinnor, sitt folk och sin familj.
Det är ingen konflikt för i femte Moseboken -
talas det om moabitiska män.
Rut var kvinna och kunde bli del av Guds folk.
Också här ser man Guds underbara nåd.
Moabiterna var israeliternas fiender och stred mot dem.
Moab var son till Lots äldre dotter.
Dottern blev gravid genom sin far så pojken var av låg härkomst.
Därför har Moab en mycket dålig ställning i Bibeln.
Moab föddes som resultatet av incest -
och moabiterna blev Israels fiender.
Som vi konstaterade fick ingen manlig avkomling av Moab -
komma in i Guds folk.
Folkets situation var alltså svår.
Trots det blev Rut del av Guds folk.
Hon blev till och med en anmoder till Herren Jesus.
Här ser vi att trots att omständigheterna -
på alla sätt verkar negativa och förskräckliga -
och vi känner att vi inte har någon chans, -
så har Gud alltid möjligheter.
Hans möjligheter är oändliga, för Han är Gud.
Med Honom behöver vi aldrig vara rädda eller falla i missmod.
Gud är med oss, vem kan vara emot oss?
Vi måste lära oss lita på Honom i de mest desperata situationer.
Då räcker det inte länge innan vi ser ljuset och situationen blir löst.
Det finns lösningar också för de svåraste situationer, -
även om vi inte förstår dem.
En gång arbetade jag för Herren i södra Italien -
och tog tåget hem till norra Italien.
Tåget var fullt och jag stod inklämd mellan människor i korridoren.
Resan började kl. 22 och jag skulle vara hemma först kl. 9 på morgonen.
Jag stod alltså inför en lång och obekväm natt.
Min första reaktion var: -
"Herre, varför låter Du mig resa under sådana här omständigheter?
Jag har arbetat för Ditt rike, dag och natt i tre dygn, -
predikat, talat med människor och rest. Jag är trött -
och jag har inte ens en sittplats."
Så tänkte jag: "Danilo, vad dum du är.
Herren har dig i den här situationen av en orsak.
Fråga alltså inte: 'Varför Herre?'. Säg: 'Visa varför jag är här'."
Eftersom vi alla stod och ingen kunde sova -
började jag tala om Bibelns strukturer, hebreiska språket och Jesus.
Människor blev intresserade, de hade inget annat att göra.
Hela natten talade jag om Jesus.
Mitt bland människorna i korridoren satt en flicka -
som särskilt koncentrerat såg på mig och lyssnade.
Hon steg av tåget före mig, vid kl. 6 på morgonen.
Innan hon gick av sa hon: -
"Du har talat om frälsning. Jag går nu och ser dig inte mer.
Vad ska jag göra för att bli frälst?"
Jag sa: "När du kommer hem, innan du lägger dig, -
var en stund ensam och tala med Gud.
Säg till Honom: 'Danilo sa att om jag tror på Dig -
förlåter Du mina synder och jag får evigt liv och ett nytt liv i kärlek.
Om det är sant får Du mitt liv." Hon gjorde så.
Fyra år senare skickade hon mig ett meddelande på Facebook -
och sa att den kvällen förvandlade hennes liv. Hon kom till tro.
Vi håller ännu kontakten, hon bor nära Milano som jag.
Hennes bror och hans fru kom också till tro. De går i kyrkan.
Hennes syster och arbetskamrater kom till tro och blev döpta.
Hon var modell och hade arbets- kompisar i Paris och Milano.
Det här fantastiska undret började i en desperat situation -
i ett fullpackat tåg.
Jag var där för flickans skull, hon fick ett nytt liv.
Gud har alltid sina skäl. Vi ses i nästa avsnitt.
Enligt den respons vi fått -
har många tittare blivit uppmuntrade genom programmen på TV7.
Om du vill bidra till produktionen av "Bibeln är mirakulös" -
kan du göra det genom att i Finland ringa 0600 10070, det kostar 10 euro.
Du kan också göra en inbetalning till -
FI40 1112 3000 3427 89 Mottagare: Ristin Tuki. Ref: 8471
I Sverige: Korsets stöd, PG 97572-2
SMS:a "HimlenTV7 100" till 72672 så skänker du 100 kr.
Vi ber om Guds välsignelse för dig. Tack än en gång.
Översättning: Eva Fredriksson-Lidsle Himlen TV7