Usko vai uskonto?
Tervetuloa takaisin Raamattu on ihmeellinen! -ohjelman pariin.
Olemme puhuneet paljon uskosta, synnistä ja monista tärkeistä asioista.
Joku saattaa ajatella, ettei ole helppoa elää uskossa.
Ei ole helppoa elää tekemättä syntiä tai lankeamatta kiusaukseen.
Se ei ole aina helppoa. Olemme myös puhuneet siitä, -
että Herra on aina kanssamme. Hän ei koskaan hylkää, vaan auttaa.
On myös jae, joka auttaa meitä pyrkimyksissämme -
olla tekemättä syntiä. Se on 1. Kor. 10:13.
1. Korinttilaiskirjeen 10. luku, jae 13.
Puhuimme siitä, että 4. Mooseksen kirjaa leimaavat -
epäusko ja tottelemattomuus.
Meidän on siis uskottava ja luotettava rauhallisin mielin Jumalaan, -
jotta saisimme hyviä tuloksia. Entä, jos meitä koetellaan?
Paholainen asettaa meidät tilantee- seen, jossa saatamme tehdä syntiä.
Sellainen on kiusaus.
Mitä meidän tulee silloin tehdä? Ensinnäkin lähtötekstissä -
kiusaus ja koetus ovat sama sana, kreikaksi peirasmos.
Niillä ei siis ole mitään eroa.
Kun siis joudumme kiusaukseen tai meitä koetellaan, -
eli meitä yllytetään tekemään syntiä, -
tämä jae tarjoaa meille ratkaisun, sillä siinä sanotaan: -
"Teitä ei ole kohdannut muu kuin inhimillinen kiusaus; -
ja Jumala on uskollinen, hän ei salli teitä kiusattavan yli voimienne, -
vaan salliessaan kiusauksen hän valmistaa myös pääsyn siitä, -
niin että voitte sen kestää."
Kiusaus voitaisiin kääntää myös koetukseksi, nehän ovat sama asia.
Tämä on suuri lupaus.
Jos meitä kohtaa kiusaus tai koetus, Jumala sanoo, ettei se tule Häneltä, -
vaan ihmisluonnosta.
Kiusaukset ja koettelemukset ovat inhimillisiä asioita, -
ne eivät tule Jumalalta.
Jumala sanoo meille, että Hän on uskollinen eikä salli, -
että nämä kiusaukset tai koetukset saisivat meidät tekemään syntiä, -
vaan Hän antaa meille myös mahdollisuuden voittaa ne.
Minulla on käytännöllinen tapa.
Kun tunnen, että paholainen yrittää saattaa minut kiusaukseen -
ja asettaa eteeni tilanteen, jossa voisin tehdä syntiä, -
toistan mielessäni tämän jakeen. Olen opetellut sen ulkoa.
Aina, kun minulla on kiusaus tehdä syntiä, toistan tämän jakeen.
"Teitä ei ole kohdannut muu kuin inhimillinen kiusaus; -
ja Jumala on uskollinen, hän ei salli teitä kiusattavan yli voimienne..."
Vakuutan teille, että ajatus kiusauksesta katoaa saman tien.
Jos tämä ei riitä, toistan jakeen vielä toisen tai kolmannen kerran, -
ja jossain vaiheessa ajatus synnistä katoaa. Voin suositella tätä.
Opetelkaa ulkoa jae 1. Kor. 10:13, ja kun olette kiusauksessa, -
toistakaa se mielessänne. "Jumala on uskollinen, hän ei salli -
teitä kiusattavan yli voimienne, vaan salliessaan kiusauksen -
hän valmistaa myös pääsyn siitä, niin että voitte sen kestää."
Tämä on eräs pieni salaisuuteni, jonka olen huomannut toimivan.
Sitten eräs kiinnostava yksityiskohta. Raamatusta on monia käsikirjoituksia.
Niitä on tuhansia, mutta Vanhan testamentin vanhin käsikirjoitus -
sisältää pienen otteen juuri 4. Mooseksen kirjasta, -
jota nyt käsittelemme. Näytän sen. Se on peräisin 600-luvulta eKr.
Toisin sanoen se on 2 500 vuotta vanha.
Kas tässä se on.
Ne ovat hopealevyjä, -
joihin on jäljennetty tekstiä.
Teksti on kirjoitettu vanhoilla heprealaisilla aakkosilla, -
jotka ovat erilaisia kuin nykyiset. Levylle on kirjoitettu Herran siunaus.
Muistattehan: "Herra siunatkoon sinua ja varjelkoon sinua; -
Herra valistakoon kasvonsa sinulle ja olkoon sinulle armollinen; -
Herra kääntäköön kasvonsa sinun puoleesi ja antakoon sinulle rauhan."
4. Moos. 6:24―26.
Tämä on vanhin Raamatun teksti, peräisin 600-luvulta eKr.
Se on ote 4. Mooseksen kirjasta, jakeet 4. Moos. 6:24―26.
On mielenkiintoinen yksityiskohta, -
että koko Raamatun vanhin teksti on juuri 4. Mooseksen kirjasta.
4. Mooseksen kirjassa on monia vertauskuvia Kristuksesta.
Luen ne teille ja laitan ne esille, niin näette, missä jakeissa ne ovat.
Jos katsotte ohjelmaa nettiarkistosta, voitte pysäyttää videon.
Jos pysäytätte videon tähän, voitte poimia Raamatun kohdat.
4. Mooseksen kirjan yhdeksän vertauskuvaa Kristuksesta ovat: -
Pilvi, manna, Mooses rukoilemassa kansan puolesta, -
Aaronin sauva, ruskeanpunainen hieho, kalliosta virrannut vesi, -
vaskikäärme, -
Jaakobista nouseva tähti ja turvakaupungit.
Yhdeksän on kolme kertaa kolme, mielenkiintoinen luku, -
ja 4. Mooseksen kirjassa on yhdeksän viittausta Kristukseen.
Tässä vieressä on Uuden testamentin kohdat, jotka selittävät niitä.
Jos pysäytätte videon, voitte tehdä näistä muistiinpanoja.
Tutkitaan sitten erästä juhlallista jaetta, 4. Moos. 14:11.
Kuten sanoin, se on juhlallinen jae.
Se on juhlallinen ja väkevä.
Tässä kohtaa Jumalan Sana on ankara Jumalan kansaa kohtaan -
ja nyt myös meitä kohtaan. Näin siinä sanotaan: -
"Kuinka kauan tämä kansa pitää minua pilkkanaan eikä usko minuun, -
huolimatta kaikista tunnusteoista, jotka minä olen tehnyt -
sen keskuudessa?"
Kuinka kauan?
Jumala oli jatkuvasti tehnyt ihmeellisiä asioita kansansa parissa, -
mutta kansa vain marisi ja kapinoi.
Lopulta Jumala suuttui eikä jaksanut enää katsella sitä.
Silloin Hän sanoi: "Kuinka kauan tämä kansa pitää minua pilkkanaan -
eikä usko minuun?" Mitä minun on tehtävä, että he uskoisivat?
Jumalahan teki jatkuvasti uskomattomia ihmeitä.
Mitä minun on tehtävä, että he uskoisivat? Juhlallinen jae.
"Pitää pilkkanaan" on todella vahva ilmaisu.
Jos emme usko Jumalaan, pidämme Häntä pilkkanamme.
On kuin joku tarjoaisi meille jotakin upeaa, mutta sylkisimme sen päälle.
Jumala tarjoaa meille upeita asioita, mutta me pidämme niitä roskana.
Tällaiseen suhtautumiseen Jumala törmää 4. Mooseksen kirjassa.
Monesti sama koskee meitäkin.
Kuinka kauan pidämme Jumalaa pilkkanamme?
Mitä on Jumalan halveksiminen? Sitä, ettemme usko Häneen.
Milloin tämä kansa alkaa uskoa?
Olenhan tehnyt heidän keskellään niin monia ihmeitä!
Minulle tulee tästä mieleen toinen jae, joka alkaa samoin. 1. Kun. 18:21.
Muistatte varmaan Elian kohtaamisen Baalin profeettojen kanssa.
Ennen kuin Elia aloitti työnsä, jolla osoitti Herran olevan Jumala, -
hän kysyi: "Kuinka kauan te onnutte molemmille puolille?"
1. Kun. 18:21 "Kuinka kauan te onnutte molemmille puolille?
Jos Herra on Jumala, seuratkaa häntä; -
mutta jos Baal on Jumala, seuratkaa häntä."
Älkää olko puolivälissä. "Kuinka kauan onnutte?"
Jos Herra on Jumala, seuratkaa Häntä kaikesta sydämestänne, sielustanne, -
ja mielestänne ja kaikilla voimillanne.
Jos taas Baal on Jumala, hylätkää Herra älkääkä enää ajatelko Häntä.
Älkää ontuko kahtaalle toivoen saavanne siunauksia molemmilta.
On vain yksi Jumala, seuratkaa Häntä. Jos ette usko Häneen, antakaa olla.
Jumala kysyi: "Kuinka kauan tämä kansa pitää minua pilkkanaan -
eikä usko minuun?" Elia taas kysyi Kuningasten kirjassa: -
"Kuinka kauan te onnutte molemmille puolille?
Jos Herra on Jumala, seuratkaa häntä; -
mutta jos Baal on Jumala, seuratkaa häntä."
Meidän on valittava puolemme ja sitten seurattava Jumalaa täysillä.
Tätä on usko. Näin opettaa Jumalan Sana.
Ei haaleudelle!
Meidän tulee olla palavia, innokkaita, vahvoja ja varmoja.
Meillä tulee olla yksinkertainen lapsen usko: "Jumala on olemassa -
ja Hän haluaa minulle vain hyvää."
Kuinka kauan, veli tai sisar, joka katsot ohjelmaa, -
kuinka kauan, Danilo, pidät Jumalaa pilkkanasi etkä usko Häneen?
Kuinka kauan olemme osin maailmassa ja osin Jumalan kanssa?
Annetaan itsemme Hänelle kokonaan! Voimme tehdä sen ja meidän pitääkin.
Jeesus kuoli ja nousi kuolleista antaakseen meille mahdollisuuden!
Ei tämä ole vaikeaa, se on helppoa. Se on lahja Jumalalta.
Meidän täytyy vain sanoa: "Tässä olen. Elämäni on Sinun, -
tee sillä mitä haluat. Käytä minua tahtosi mukaan.
Olen tässä, tee minulle mitä tahdot." Tätä Jumala haluaa meiltä.
Muistetaan nämä jakeet. Kuinka kauan halveksimme Jumalaa -
emmekä usko Häneen? Kuinka kauan onnumme kahtaalle?
Päätetään palvella Häntä täysillä.
Vietetään joka hetki Hänen kanssaan, aamuvarhaisesta iltamyöhään, -
töissä, koulussa, kotona, ystävien kanssa, aina ja kaikkialla.
Ollaan aina Herran kanssa uskoen ja varmoina Hänen käsissään.
Valitettavasti tuo tapa elää, jossa ollaan osittain Jumalan kanssa -
ja osittain maailmassa, on nykyisin todella yleinen.
Suurin osa niistä, jotka kutsuvat itseään kristityiksi, -
ovat itse asiassa juuri tällaisia.
Tämä on monimutkainen tilanne.
Yritetään ymmärtää sitä lukemalla -
2. Tessalonikalaiskirjeen luvun 2 jakeet 6 ja 7.
2. Tess. 2:6―7.
Tässä puhutaan jostakusta.
Tässä puhutaan Kristuksen paluusta, ja Jumalan Sana kertoo meille, -
että on olemassa joku ja jokin, joka viivästyttää Hänen paluutaan.
Joku ja jokin pidättävät Kristuksen tulemista.
Tässä puhutaan siis kahdesta asiasta. Toinen niistä on henkilö.
"Joku" on relatiivipronomini, joka viittaa henkilöön.
"Jokin" taas viittaa esineeseen tai asiaan.
Se kuvaa jotakin asiaa, joka tapahtuu.
Kuka on tämä persoona, joka pidättää Kristuksen tuloa?
Kuka viivästyttää Kristuksen paluuta jakeiden 2. Tess. 2:6―7 mukaan?
Ja mikä asia Häntä pidättää?
Se, joka Häntä pidättää, on Pyhä Henki.
Jumalan kolmas persoona.
Miksi Hän pidättää Kristuksen tuloa? Koska Hän rakentaa seurakuntaa.
Hän rakentaa Kristuksen ruumista, Kristuksen morsianta.
Niin kauan, kuin Kristuksen ruumis ei ole täysin valmis, -
Pyhä Henki viivästyttää Kristuksen paluuta.
Mikä sitten on tämä asia, joka viivästyttää Kristuksen tuloa?
Se on ekumenia.
Ekumenia ja niin sanottu -
"kristillinen" sekasorto.
Se tarkoittaa erilaisten lahkojen ja oppien sekamelskaa, -
suuria spektaakkeleja ja teologioita.
Nykyisin vallitsee melkoinen sotku.
Joka päivä syntyy pari uutta uskontoa, ja monet niistä ovat "kristillisiä".
Mitä oudoimmatkin lahkot väittävät olevansa kristillisiä liikkeitä.
On käynyt näin: -
Laitetaan tälle akselille usko -
ja tänne taas uskonto.
On tapahtunut uskomattomia asioita.
Alussa, kun Jeesus oli noussut kuolleista, usko oli huipussaan.
Kaikki olivat iloisia, odottivat Hänen paluutaan, myivät omaisuutensa -
ja toivat sen apostolien jalkoihin, ja kaikki saivat tarpeensa mukaan.
Kaikki olivat innoissaan. Oli vain uskoa, -
mutta ajan kuluessa uskon määrä väheni, -
ja uskonto alkoi syntyä. Katolinen uskonto syntyi -
niin sanottujen kirkkoisien kautta.
Uskon määrä laski. Alussa ei ollut uskontoa, mutta se alkoi kasvaa.
Aikaa kului, ja pääsimme nykypäivään.
Mitä on tapahtunut? Uskonnon määrä on noussut huippuunsa.
Uskonto on noussut nollasta maksimiin.
Nykyisin kaikki on pelkkää uskontoa. Ajatelkaa katolista kirkkoa.
1,3 miljardia ihmistä, jotka kaikki kannattavat uskontoa.
Nykyisin uskontoa tosin esiintyy kaikkialla.
Meidän protestanttisessa uskonnossamme on terve ydin, -
Jumalan Sana, mutta siinäkin on valtavasti uskonnollisia muotoja.
Missä Raamatussa puhutaan papeista, piispoista ja arkkipiispoista?
Entä missä ovat kaikki liturgiat, vaatteet ja värit?
Ne tulevat katolilaisilta ja ovat eräs uskonnon muoto.
Ajatelkaa anglikaanista kirkkoa ja sen kultaan puettuja piispoja.
Tai ortodokseja ja Putinia. Maailma on täynnä uskontoa.
Uskonto on ekumenian myötä -
valloittamassa maailmaa, -
ja samaan aikaan uskon määrä laskee samassa suhteessa.
Mitä enemmän uskonto kasvaa, sitä enemmän usko vähenee.
Uskon määrä on pienimmillään, ja uskonnon määrä huipussaan.
Kirkkojen maailmanneuvostoon, jonka päämaja on Genevessä, -
kuuluu 370 protestanttista ja ortodoksista kirkkoa.
Katolilaiset tekevät yhteistyötä sen kanssa ja liittynevät siihen pian.
Tämä on suuri ekumeeninen, liberaali, hyperkarismaattinen -
ja spektaakkelimainen liike. Mitään tällaista ei mainita Raamatussa.
Raamatussa on yksinkertainen usko Kristukseen ja Hänen tulonsa odotus.
Uskonnosta on nykyisin tullut saatanan vahvin ase.
Uskonto on nykyisin saatanan vahvin ase.
Muistatte ehkä aiemmista jaksoista, että olen puhunut -
kreikan sanasta paradosis.
Se tarkoittaa uskontoa ja perinteitä, -
ja sen numeerinen arvo on 666, antikristuksen luku.
Tämä on matemaattinen tosiasia, ei minun mielipiteeni.
Raamatun uskontoa vastaavan sanan numeerinen arvo on 666.
Jeesus käytti tätä sanaa puhuessaan fariseuksille.
Hän sanoi: "Hyvin te kumoatte Jumalan käskyn -
noudattaaksenne omaa perinnäissääntöänne."
Hän käytti tässä tuota sanaa paradosis, jonka arvo on 666.
Uskonnossa ei käytännössä ole yhtään Jumalan Sanaa.
Mitä enemmän on uskontoa, sitä vähemmän on Jumalan Sanaa.
Uskonto ja Jumalan Sana kumoavat toinen toisensa.
Meidän tulee pohtia tätä asiaa. Jos hyväksymme liian helposti -
tiettyjen lahkojen spektaakkeli- hakuiset asenteet, teemme syntiä.
Annamme saatanalle lisää liikkumatilaa ja vapauden toimia.
Meidän oltava selkeitä ja varmoja. Mitä on olla kristitty?
Se on uskomista Jeesukseen, ei mitään muuta!
Kaiken muun, mitä rakennamme, teemme omaksi mukavuudeksemme.
Se ei kuitenkaan liity aitoon uskoon, vaan se kaikki on uskontoa.
Niin kauan kuin Jumalan Sana hallitsee näitä uskonnon ilmaisuja -
ja totuuden ydin säilyy, kaikki on kunnossa.
Eihän kukaan meistä ole täydellinen.
Jos taas tunteellisuus ja intoilu tai Jumalan Sanan arvostelu -
alkavat hämärtää Jumalan Sanaa, se tarkoittaa, -
että olemme saatanan tiellä. On kaksi tietä: Jumala tai saatana.
Jumalan tie on usko, saatanan tie taas uskonto.
Ollaan siis tarkkoja jokapäiväisissä valinnoissamme.
Kummalla puolella haluamme olla, uskon vai uskonnon puolella?
Haluammeko olla Jumalan vai saatanan puolella?
Olen varma, että haluamme olla Jumalan puolella, eikä se ole vaikeaa.
Uskotaan itsemme Hänen käsiinsä. Suljetaan silmät ja sanotaan: -
"Herra, maailmassa on monia kiusauksia, enkä ymmärrä kaikkea, -
mutta haluan olla kanssasi. En halua olla uskonnollinen, vaan uskova.
Haluan elää uskossa. Tiedän, että minussa on vikoja ja ongelmia, -
mutta haluan olla uskova. Tätä pyydän Jeesuksen nimessä, Isäni, -
ja Pyhän Hengen vuoksi. Aamen."
Saamamme palautteen mukaan -
moni katsoja on saanut rohkaisua TV7:n ohjelmien kautta.
Jos haluat olla mukana Raamattu on ihmeellinen! -ohjelmien tekemisessä, -
voit tehdä sen tukemalla ja soittamalla numeroon 0600 10077.
Numero on 0600 10077. Puhelun hinta on noin 10 euroa.
Voit myös käyttää tilinumeroa ja viitettä, jotka näkyvät ruudulla.
Kiitämme sinua ja rukoilemme, että saisit kokea -
ylitsevuotavaa Jumalan siunausta. Kiitos vielä kerran.
Suomennos: Anni Lähteenmäki