Hei! Olet tervetullut löytöretkelle herätyksiin!
Tällä kertaa tutustumme herätyksiin Koreassa.
Korean historiaan liittyy vahvasti Kiinan vaikutus.
Siksi tähän alkuun muutama toteamus Kiinasta, -
joka on myös yksi maailman vanhimmista sivilisaatioista.
Sen kirjalliset lähteet ulottuvat yli 3 500 vuotta ajassa taaksepäin.
Tänä päivänä Kiina on myös maailman väkirikkain valtio.
Tietosanakirja Encyclopedia of Religion and Ethics mainitsee, -
että ensimmäinen uskontoon viittaava merkintä Kiinan historiassa -
kertoo Sang Tin eli Taivaan Herran olevan yksin uskon kohde.
Viittaus on peräisin ajalta 2 600 vuotta eKr.
Kului yli 2 000 vuotta, ennen kuin kungfutselaisuus tai jokin muu -
Aasian uusista uskonnoista tunkeutui Kiinaan ja Korean niemimaalle.
Jotkut tutkijat arvelevat, että Sang Ti voisi olla -
kielitieteellistä sukua hepreankieliselle sanalle El Shaddai, -
Kaikkivaltias. Koreassa tämä yksi tosi Jumala tunnetaan nimellä -
Hananim eli Suuri.
Yksi hämmästyttävä todiste uskosta yhteen tosi Jumalaan Kiinassa -
jo tuhansia vuosia sitten ovat kiinan kielen kirjoitusmerkit.
Kiinan kielessä laivaa tarkoittava sana koostuu 3 merkistä: -
'alus', 'kahdeksan' ja 'ihminen'.
Raamatun mukaan koko ihmiskunta polveutuu -
Nooan arkissa olleista 8 ihmisestä, -
jotka selvisivät vedenpaisumuksesta suuressa aluksessa.
Tämä tieto on siirtynyt perimätietona Kiinassa.
Kiinan kielen sana 'laiva' viittaa mitä ilmeisemmin Nooan arkkiin.
Moosesta edeltävään aikaan ajoittu- vissa kiinalaisissa kuvamerkeissä -
on selkeä kertomus luomisesta, kiu- sauksesta ja syntiinlankeemuksesta.
Niissä näkyy myös Jumalan parannuskeino syntiin eläinuhrissa -
eli viittaus tulevaan Vapahtajaan Jeesukseen Kristukseen.
Kiinalainen käsitemerkki 'kaunis' koostuu 2 osasta: -
symboleista 'jalo ihminen' ja 'karitsa'.
Käsitemerkin sanoma on tämä: -
kun karitsa peitti heidän syntinsä, -
he olivat kauniita Jumala silmissä.
Kiinan kirjainmerkit sisältävät perimätietona -
sukupolvelta toiselle siirtyneen kertomuksen, -
joka vastaa sisällöltään Raamatun ensimmäisiä lukuja.
Turmioksi varhaisen Kiinan kehitykselle tuli se, -
että keisarikultin myötä ajauduttiin tilanteeseen, -
jossa vain keisari katsottiin "kyllin hyväksi" -
palvelemaan yhtä tosi Jumalaa, nimeltä Sang Ti.
Kun tavallinen kansa repäistiin irti -
perinteisestä yhden tosi Jumalan kunnioituksesta, -
Kiinassa syntyi hengellinen tyhjiö.
Muutamassa vuosisadassa Aasiassa syntyi kolme uutta uskontoa, -
jotka kiirehtivät täyttämään tuota tyhjiötä: -
kungfutselaisuus, taolaisuus ja buddhalaisuus.
Kyseiset uskonnot vyöryivät Kiinaan ja myös Koreaan, -
joka oli paljolti Kiinan ja Japanin varjossa.
Ajanlaskun alkuaikoina Korea oli eräänlainen Kiinan siirtomaa.
Aika 300-luvulta 700-luvulle oli Koreassa -
muutaman paikallisen kuningaskunnan aikaa.
Samalla se oli kungfutselaisuuden ja buddhalaisuuden -
maahan tunkeutumisen aikaa.
Varhainen usko yhteen tosi Jumalaan, -
jota Korean alueella oli kutsuttu nimellä Hananim, alkoi väistyä, -
mutta ei kadonnut kokonaan.
Ensimmäiset lähetyssaarnaajat tulivat Koreaan -
1700-luvun lopulla ja 1800-luvulla.
Maan levottomassa ilmapiirissä ensimmäiset kristityt joutuivat -
vainojen kohteiksi, ja lähetys- saarnaajien toiminta oli rajattua -
mm. länsimaita kohtaan koetun epäluuloisuuden vuoksi.
Kun protestanttiset lähetyssaarnaajat saapuivat Koreaan v. 1884, -
he tutkivat alueen historiaa ja ymmärsivät, -
että yhden tosi Jumalan nimi Koreassa on Hananim!
Viedessään hyvää sanomaa Jeesuksesta Korean kaupunkeihin, -
kyliin ja syrjäseuduille, lähetyssaarnaajat alkoivat lujittaa -
korealaisten uskoa yhteen tosi Jumalaan.
He kertoivat, että Jeesus Kristus, ainoa vanhurskas ihminen, -
kuoli kaikkien kansojen syntien edestä.
Sen jälkeen hän nousi kuolleista todistamaan kaikille ihmisille -
eli tosi Jumala, koreaksi siis Hananim, oli hyväksynyt sovituksen.
Pian evankeliumi Jeesuksesta alkoi saavuttaa voimakasta vastakaikua -
ja ravistella suurta osaa Koreaa.
Osaltaan tilanteeseen vaikuttivat Korean joutuminen -
naapurivaltojen valloituksen kohteeksi -
1800- ja 1900-lukujen taitteessa.
Kiinan heikennyttyä 1800-luvun lopulla -
Korea oli Venäjän vaikutuksen alaisena -
vuosina 1897 - 1905.
Venäjän hävittyä sodan Japania vastaan Japani otti Korean haltuunsa -
ja vuodesta 1910 virallisesti alaisuuteensa.
Se merkitsi japanilaisten julman sorron aikaa Koreassa, -
joka päättyi vasta Japanin tappioon II maailmansodassa.
II maailmansodassa Korea jaettiin kahtia.
Neuvostoliitto otti haltuunsa pohjoisosan -
ja amerikkalaiset eteläisen osan.
Pohjoisesta tuli suljettu kommunistinen valtio, -
ja maassa olleita kristittyjä vainottiin entistä julmemmin.
Heidät tapettiin tai vietiin vankileireille. Osa ehti paeta etelään.
Vuonna 1950 Kiinan tukemat kommunistit hyökkäsivät pohjoisesta -
ja valloittivat koko eteläisen valtion.
Amerikkalaisten ja YK:n tuella kommunistit puskettiin takaisin -
rajavyöhykkeen taakse vielä samana vuonna.
Korealla on siis varsin verinen historia.
Lukuisat kristityt ovat kohdanneet marttyyrikuoleman 1900-luvulla -
ja Pohjois-Koreassa edelleen 2000-luvulla.
Mutta menkäämme aivan 1900-luvun alkuun, -
jolloin Korea oli vielä yksi valtio.
Koreassa oli aivan 1900-luvun alussa joukko herätyksiä.
Kun Koreaankin kantautui tieto Walesin ja Intian herätyksistä, -
heissä heräsi toivo laajemmasta herätyksestä Koreassa.
Laaja herätys alkoikin v. 1907 Pjongjangissa, -
joka tunnetaan nykyisin Pohjois-Korean pääkaupunkina.
Kaupungin presbyteerikirkossa järjestettiin raamattukonferenssi, -
johon osallistui yli tuhat miestä.
Konferenssissa Kil Sun-joon, presbyteeripapiksi vihitty korealainen,
piti väkevän saarnan ja tunnusti henkilökohtaiset syntinsä.
Sadat muut osallistujat tekivät hänen rohkaiseminaan -
julkista parannusta. Tuosta Pjongjangin rukouskokouksesta -
alkoi syvällinen puhdistautumisaalto.
Pyhä Henki kosketti paikalla olleita voimakkaasti.
Ihmiset tunnustivat itkien syntejään.
He eivät tunteneet edes janoa tai nälkää -
kokousten jatkuessa päiväkausia ja levitessä lähiseuduille.
Markuksen evankeliumista otettiin miljoonan painos.
Herätyksen keskuudesta nousi monia, jotka veivät sanomaa Jeesuksesta -
kaikkialle Koreaan ja jopa Siperiaan ja Kiinaan saakka.
Herätys syttyi myös Kiinassa.
Mutta japanilaiset miehittäjät pakottivat korealaiset osallistumaan
shintolaisuuden seremonioihin -
yrittäen tukahduttaa herätyksen väkivalloin.
Moni kristitty koki marttyyrikuoleman.
Vasta Japanin tappio II maailman- sodassa päätti japanilaisten sorron.
Korean kristityille tuli vain pieni hengähdystauko, -
sillä kommunistit käynnistivät yhtä hirvittävän kristittyjen vainon.
Se kohdistui myös Etelä-Korean kristittyihin -
kommunistien vallattua koko maan vuoden 1950 hyökkäyksessään.
Kun YK:n johdolla kommunistit ajettiin pois Etelä-Koreasta, -
siitä tuli turvapaikka Korean kristityille.
Hirvittäviä vainoja kokeneet kristityt olivat oppineet -
rukoilemaan paljon, joten uudet siunauksen aallot -
tulivat pian Etelä-Koreaan.
Useissa Etelä-Korean seurakunnissa pidetään joka aamu -
klo 5 rukouskokous ja myös säännöllisiä yörukouskokouksia.
Noissa kokouksissa rukoillaan myös sairaiden puolesta, -
ja ihmiset uhraavat taloudellisia varoja runsaasti seurakunnalle -
mm. lähetystyöhön.
Tunnetun herätyskirjailija Kurt Kochin vieraillessa -
vuonna 1950 Etelä-Koreassa hänet kutsuttiin aamurukouskokoukseen.
Saapuessaan rukouspaikalle aamulla klo 5 -
hän hämmästyi sen ollessa aivan täynnä ihmisiä.
Paikallinen pastori kertoi kaikkien noin 2 000 seurakuntalaisen -
kokoontuvan joka aamu rukoilemaan.
Noissa kokouksissa rukoiltiin myös sairaiden puolesta.
Kurt Koch näki ramman miehen toisen jalan ja käden surkastuneen.
Kun hänen puolestaan rukoiltiin, veri alkoi virrata uudella voimalla -
surkastuneisiin jäseniin. Ne kasvoivat normaaleiksi, -
ja mies nousi kävelemään.
Kokouksissa oli myös tuberkuloosia sairastava, -
ruumiiltaan täysin riutunut mies, joka yski koko ajan verta.
Hänen puolestaan rukoiltiin, ja hän alkoi hengittää syvään.
Ja kohta hän oli täysin parantunut.
Jumala vastasi kristittyjen rukouksiin.
Kristityistä monet olivat nähneet marttyyrikuolemaa ja vainoa.
He olivat todella oppineet rukoilemaan.
Kurt Kochia myöhemmin Euroopassa pyydettiin -
erääseen kokoukseen rukoilemaan sairaiden puolesta.
Hän sanoi sen sopivan, jos seurakunta kokoontuu rukoilemaan -
joka aamu klo 5, ja paikalla on koko seurakunta rukoilemassa.
Yksi tunnetuimmista korealaisista herätyksen henkilöistä on -
Suomessakin usein vieraillut David Yonggi Cho.
Hän eli v. 1936-2021.
Hän oli eteläkorealainen helluntai- pastori ja seurakunnan johtaja.
Yonggi Cho johti Soulissa lähes miljoonalla jäsenellä toimivaa -
maailman suurinta Yoido Full Gospel -helluntaiseurakuntaa.
Hän oli taustaltaan buddhalainen ja kääntyi kristityksi -
17-vuotiaana vuonna 1953.
Yonggi Cho vaikutti kansainvälisesti -
soluseurakuntamallin, paikallis- seurakunnan vahvan rukouselämän -
ja raamattukoulutuksen rakentajana.
Yonggi Cho eli lapsuutensa ankarissa oloissa perheensä parissa -
pienellä maatilalla Korean etelävuoristossa Eonjangissa -
Japanin miehityksen alla ja varsin köyhissä oloissa.
Hänen perheensä oli buddhalainen.
Yonggi Cho näki ympärillään myös shamanismia ja noitien toimintaa.
Lapsena hän sairastui vakavasti tuhkarokkoon, mutta jäi eloon.
Japanilaisten poistuttua sodan kauhut jatkuivat -
kommunistien hyökätessä eteläiseen Koreaan.
Elämä oli jatkuvaa hengissä selviämistä.
Nuoruudessaan Yonggi sairastui vakavasti uudelleen, -
tällä kertaa tuberkuloosiin.
Lääkäri lupasi hänelle vain 3 kk elinaikaa.
Hänen maatessaan sairaana hänen luokseen tuli nuori tyttö, -
joka kertoi hänelle evankeliumin Jeesuksesta.
Yonggi Cho ei halunnut ottaa tytön sanoja vastaan, -
vaan haukkui tätä rajuin sanoin. Tyttö tuli silti yhä uudestaan, -
ja vihdoin Yonggi alkoi keskustella tytön kanssa.
Tytön kertoessa kyynelsilmin omasta uskostaan Jeesukseen -
Yonggi alkoi itkeä itsekin ja sanoi, -
että hänkin haluaisi oppia tuntemaan Jeesuksen.
Tyttö antoi Raamatun ja neuvoi, kuinka sitä tuli lukea.
Yonggi tutki ahkerasti Raamattua -
ja kävi mielessään keskustelua Jeesuksen kanssa.
Sairautensa keskellä hän luki Raamatusta, -
kuinka Jeesus paransi sairaita, ja pyysi tätä parantamaan hänetkin.
Pian hän alkoikin vahvistua. Parannuttuaan hän kertoi -
vanhemmilleen uskostaan. Yonggi oli perheensä vanhin poika.
Korealaisessa kulttuurissa vanhin poika oli keskeisellä paikalla -
jatkamassa suvun buddhalaisia perinteitä -
ja uhraamassa esi-isien hengille. Yonggin isä kauhistui, -
että hänen pojastaan oli tullut kristitty ja ajoi tämän pois kotoa.
Monien vaiheiden jälkeen Yonggi Cho pääsi töihin sairaalaan -
ja opiskeli työn ohessa lääkäriksi.
Tiivis työnteko ja opiskelu uuvuttivat hänet, ja hän sairastui taas.
Sairasvuoteella Jeesus ilmestyi hänelle, ja hän koki, -
että Jumalalla oli hänelle toinen suunnitelma kuin lääkärin työura.
Yonggi Cho aloitti opinnot Soulissa -
Täyden evankeliumin raamattuopistossa.
Hänestä tuli saarnaaja. Työ alkoi hyvin vaatimattomissa oloissa -
repaleisessa telttakirkossa. Hän eli samassa köyhyydessä -
kuin seurakuntalaisensa, joita alkoi tulla kirkkoon yhä enemmän.
Yonggin elämä oli jatkuvaa rukouskoulua.
Siihen mahtui sairautta ja köyhyyttä, mutta myös iloa, -
kun hänen vanhempansakin tulivat uskoon. Seurakunta kasvoi -
ja sai uudet tilat elementtirakennuksesta.
Kova työ vaati veronsa. Yonggi Cho sai hermoromahduksen v. 1964.
Toipumisaikana hän ymmärsi, että hänen tuli jakaa työmäärää muille.
Yonggi Chon elämässä alkoi uusi aika. Hän avioitui ja sai lapsia.
Lasten vakavien sairauksien ja seurakunnan rakennushankkeissa -
hän kävi ankaraa rukouskoulua.
Luen otteen kirjasta Yonggi Cho ja Korean ihme.
Rukoillessaan ja kysyessään, miten helpottaisi tilanahtautta -
Cho sai ajatuksen, jonka uskoi tulleen Jumalalta.
Kirkon piti vaihtaa paikkaa. Kongressihallin edustalle oli -
rakennettava uusi kirkko, jossa olisi tilaa 10 000 ihmiselle.
"Herra, siellä on vain hallituksen rakennuksia", hän todisteli.
Sitä paitsi kirkko 10 000 kuulijalle maksaisi 2,5 milj. dollaria.
Rakennushankkeen vaikeudet veivät hänet jopa itsemurhan partaalle.
Kun seurakuntalaiset näkivät pastorinsa vaikeudet, -
he alkoivat rukoilla ja uhrata omastaan yhä enemmän.
Yonggi Cho tunsi sydämessään, että hän oli tehnyt väärin.
Omassa kammiossaan hän rukoili: "Isä, anna anteeksi, -
että valitsin oman tien kuin sanellakseni, mitä Sinun pitää tehdä.
Anna anteeksi itsepäinen tahtoni."
Seuraavana sunnuntaina hän tunnusti saman seurakunnalle.
Tällöin ihme alkoi tapahtua, -
paranemisen ihme, jonka saa aikaan anteeksiantamus -
ihmisten tunnustaessa toisilleen vikansa.
Ihmiset ryhtyivät työhön pelastaakseen pastorinsa.
Jopa 600 -1 000 seurakuntalaista kokoontui rukoilemaan -
ja ylistämään Jumalaa kirkon sementtiperustalle.
Jokainen viikko toi uusia muutoksia, -
kun hedelmällinen ilmapiiri oli syntynyt.
Ihmiset alkoivat antaa omastaan niin paljon kuin voivat -
ja saivat itselleenkin vastaavasti enemmän.
Eräänä sunnuntaina n. 80-vuotias nainen asteli alttarille ja antoi -
pastorille vanhan riisikulhon, kuluneet syömäpuikot ja lusikan.
"Minäkin haluan tehdä jotakin", hän sanoi. -
"Minulla on vain pieni eläke, jolla vaivoin pysyn hengissä. -
Tässä on kaikki mitä omistan: vanha riisikulho, syömäpuikot ja lusikka.
Haluan antaa ne Herran työhön, jotta joku jossakin voisi -
tulla tuntemaan totuuden elämästä. Olen päätynyt siihen, -
että voin käyttää lautasena pahvia ja syödä sormin."
Tällöin Yonggi Cho sanoi: "Voi, en voi ottaa näitä teiltä. -
Tämä on liikaa. Tunnen teidät ja tiedän tämän olevan kaikki, -
mitä omistatte." Nainen alkoi itkeä: "Pastori, teidän täytyy ottaa. -
Jos Jeesus olisi täällä, Hän ottaisi sen vastaan. -
Tiedän, ettei se paljon auta, mutta muuta ei ole ja haluan antaa."
Silloin eräs liikemies juoksi kirkon etuosaan.
"Pastori, haluan ostaa nämä kolme tavaraa."
Kyyneleet virtasivat hänen silmistään. Hänen äänensä särkyi.
Hän maksoi lähes 30 000 ¤ riisikulhosta, puikoista ja lusikasta.
Vihdoin seurakunnan uusi rakennus valmistui.
Seurakunta kasvoi kasvamistaan. V. 1978 seurakunta kasvoi -
keskim. yhdellä uudella uskoon tulleella joka 20. minuutti.
Rukouksesta, evankelioimisesta, vapaaehtoisten työpanoksesta -
ja omista varoistaan uhraamisesta oli tullut -
seurakunnan kasvun vahva perusta.
Hän kertoo Korean herätyksestä seuraavaa: -
Korean herätystä ei saa pitää itsestäänselvyytenä.
Vuosia sitten tutkin kirkkohistoriaa ja tajusin, -
että ei kannata rukoilla pelkästään sitä, että herätys alkaisi.
Tulisi myös rukoilla sitä, että herätys jatkuisi.
Länsimaissa on herätystä aina alettu pitää -
muutaman vuoden kuluttua itsestäänselvyytenä.
Niinpä ihmiset unohtavat juuri sen tärkeimmän, -
mikä sai herätyksen aikaan. He unohtavat rukouksen.
Kun jatkuva ja palava rukous unohdetaan, -
niin herätyksen käyttövoima loppuu.
Jatkuvuus pitää herätystä vielä jonkin aikaa yllä, -
ja sitten se sammuu. Pastorit ja evankelistat ovat kysyneet minulta, -
miten heidän seurakuntansa voisi kasvaa niin kuin Koreassa.
He menevät kuitenkin kokousten jälkeen ulos syömään -
ja viettävät tunteja seurustellen.
Aamulla he ovat niin väsyneitä, ettei rukoilemisesta tule mitään.
Olen vuosien aikana nähnyt tällaista kaikkialla maailmassa.
Kun Pyhä Henki synnyttää herätyksen, -
herätyksen käyttövoimaa on pidettävä yllä, jotta herätys ei sammu.
Jos rukous unohtuu, siirrytään käyttövoimasta jatkuvuuteen, -
ja lopulta Jumalan erityinen apu loppuu.
Jotta herätys puhkeaisi ja jatkuisi, on rukoiltava ja paastottava.
Saako Korean esimerkki herättää meitäkin -
rukoilemaan enemmän? Rukoillaan tässäkin.
Herra, anna meille anteeksi, -
että olemme käyneet niin laiskoiksi rukoilemaan.
Herra, armahda meitä. Anna meille syntimme anteeksi.
Anna herätys myös Suomeen.
Anna kansallemme parannuksenteon ja herätyksen ajat.
Isä, Jeesuksen nimessä tätä pyydämme. Aamen.
Anna sade, Jumala.
Sydän kaipaa, odottaa.
Anna kaste Golgatan -
virvoittamaan kuiva maa.
Katson ylle vainion.
Tähkäpäät jo kypsät on.
Korjuumiehet puuttuvat, -
lapset Herran uupuvat.
Johda jälleen ristin luo, -
missä virtaa lähde tuo, -
joka janon sammuttaa, -
lapset Herran uudistaa.
Anna sade, Jumala.
Sydän kaipaa, odottaa.
Anna kaste Golgatan -
virvoittamaan kuiva maa.
Tahdon nähdä voiman sen, -
joka muuttaa ihmisen.
Veren voiman valtavan, -
murtuu kahleet maailman.
Herra, tässä polvistun.
En voi muuta, antaudun.
Niihin käsiin tässä jään, -
joissa arven jäljet nään.
(Rukoillaan.) Anna sade, Jumala.
Sydän kaipaa, odottaa.
Anna kaste Golgatan...
Ohjelmiemme tekeminen tapahtuu täysin vapaaehtoisen tuen varassa.
Tarvitsemme rukoustukea. Tarvitsemme taloudellista tukea.
Maksaessasi pankkisiirrolla käytä kuvassa näkyvää viitenumeroa.
Näin tukesi kohdistuu meidän ohjelmiimme.
Kiitos tuestasi! Jumala sinua runsaasti siunatkoon!
Maan hyvän on se kaltainen, -
ken Sanan kuulee ja uskoo sen.
Ja sydämessään säilyttää -
kantaen hyvää hedelmää.
Aina hän pysyy Sanassa, kärsii ja kestää uskossa.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare