Sydämestäni minä rakastan sinua, Herra, -
minun voimani, -
Herra, minun kallioni, linnani -
ja pelastajani, -
minun Jumalani, -
vuoreni, jonka turviin minä pakenen, -
minun kilpeni, autuuteni sarvi -
ja varustukseni.
Ylistetty olkoon Herra!
-niin minä huudan, -
ja vihollisistani minä pelastun.
Kuoleman paulat piirittivät minut, -
turmion virrat peljästyttivät minut.
Tuonelan paulat kietoivat minut, -
kuoleman ansat yllättivät minut.
Ahdistuksessani minä rukoilin Herraa -
ja huusin avuksi Jumalaani; -
hän kuuli minun ääneni temppelistänsä,-
ja minun huutoni hänen edessään kohosi hänen korviinsa.
Silloin maa huojui ja järisi, -
vuorten perustukset järkkyivät; -
ne horjuivat, sillä hänen vihansa syttyi.
Savu suitsusi hänen sieraimistaan, -
kuluttava tuli hänen suustansa, -
palavat hiilet hehkuivat hänestä.
Hän notkisti taivaat ja astui alas, -
synkkä pilvi jalkojensa alla.
Ja hän ajoi kerubin kannattamana -
ja lensi, ja hän liiti tuulen siivillä;
hän pani pimeyden verhoksensa, -
majaksensa yltympäri: mustat vedet, paksut pilvet.
Hohteesta, joka kävi hänen edellänsä, -
purkautuivat pilvet rakeiksi ja palaviksi hiiliksi.
Ja Herra jylisi taivaassa, -
Korkein antoi äänensä kaikua, -
tulla rakeita ja palavia hiiliä.
Hän lennätti nuolensa ja hajotti heidät, -
paljon salamoita ja kauhistutti heidät.
Silloin vetten syvyydet tulivat näkyviin, -
ja maanpiirin perustukset paljastuivat -
sinun nuhtelustasi, Herra, -
sinun vihasi hengen puuskauksesta.
Hän ojensi kätensä korkeudesta ja tarttui minuun, -
veti minut ylös suurista vesistä;
hän pelasti minut voimallisesta vihollisestani, -
minun vihamiehistäni, -
sillä he olivat minua väkevämmät.
He hyökkäsivät minun kimppuuni hätäni päivänä, -
mutta Herra tuli minun tuekseni.
Hän toi minut avaraan paikkaan, -
hän vapautti minut, sillä hän oli mielistynyt minuun.
Herra tekee minulle minun vanhurskauteni mukaan, -
minun kätteni puhtauden mukaan hän minulle maksaa.
Sillä minä olen noudattanut Herran teitä -
enkä ole luopunut pois Jumalastani, jumalattomuuteen.
Kaikki hänen oikeutensa ovat minun silmieni edessä, -
enkä minä hänen käskyjänsä syrjään sysää.
Minä olen vilpitön häntä kohtaan -
ja varon itseni pahoista teoista.
Sentähden Herra palkitsee minulle minun vanhurskauteni mukaan, -
sen mukaan kuin käteni ovat puhtaat hänen silmiensä edessä.
Hurskasta kohtaan sinä olet hurskas, -
nuhteetonta kohtaan nuhteeton;
puhdasta kohtaan sinä olet puhdas, -
mutta kieroa kohtaan nurja.
Sillä sinä pelastat nöyrän kansan, -
mutta ylpeät silmät sinä painat alas.
Sillä sinä annat minun lamppuni loistaa; -
Herra, minun Jumalani, valaisee minun pimeyteni.
Sinun avullasi minä hyökkään -
rosvojoukkoa vastaan; -
Jumalani avulla minä ryntään ylitse muurin.
Jumalan tie on nuhteeton, -
Herran sana tulessa koeteltu.
Hän on kaikkien kilpi, jotka häneen turvaavat.
Sillä kuka muu on Jumala kuin Herra, -
ja kuka pelastuksen kallio, paitsi meidän Jumalamme-
se Jumala, joka minut voimalla vyöttää -
ja tekee minun tieni nuhteettomaksi, -
tekee minun jalkani nopeiksi niinkuin peurat -
ja asettaa minut kukkuloilleni, -
joka opettaa minun käteni sotimaan -
ja käsivarteni vaskijousta jännittämään!
Sinä annat minulle pelastuksen kilven, -
ja sinun oikea kätesi minua tukee; -
sinun laupeutesi tekee minut suureksi.
Sinä annat minun askeleilleni avaran tilan, -
ja minun jalkani eivät horju.
Minä ajan vihollisiani takaa ja saavutan heidät -
enkä palaja, ennenkuin teen heistä lopun;
minä murskaan heidät, niin etteivät voi nousta, -
he sortuvat minun jalkojeni alle.
Sinä vyötät minut voimalla sotaan, -
sinä painat vastustajani minun alleni.
Sinä ajat minun viholliseni pakoon, -
ja vihamieheni minä hukutan.
He huutavat, mutta pelastajaa ei ole, -
huutavat Herraa, mutta hän ei heille vastaa.
Minä survon heidät tomuksi tuuleen, -
viskaan heidät niinkuin loan kadulle.
Sinä pelastat minut kansan riidoista, -
sinä asetat minut pakanain pääksi, -
kansat, joita minä en tunne, palvelevat minua.
Jo korvan kuulemalta he minua tottelevat; -
muukalaiset matelevat minun edessäni.
Muukalaiset masentuvat ja tulevat vavisten varustuksistansa.
Herra elää!
Kiitetty olkoon minun kallioni -
ja ylistetty minun pelastukseni Jumala, -
Jumala, joka hankkii minulle koston -
ja saattaa kansat minun valtani alle; -
sinä, joka pelastat minut vihollisistani -
ja korotat minut vastustajaini ylitse -
ja päästät minut väkivaltaisesta miehestä.
Sentähden minä ylistän sinua, Herra, -
kansojen keskuudessa ja veisaan sinun nimesi kiitosta, -
sinun, joka annat kuninkaallesi suuren avun -
ja teet laupeuden voidellullesi, -
Daavidille ja hänen jälkeläisilleen, -
iankaikkisesti.
Tekstitys: A. Eskola