Hän on asuva kukkuloilla.
Hän saa astua vuorellesi.
Hän saa seisoa Sinun pyhässä paikassa.
Turvanansa on kalliolinna.
Hän saa vierailla majassasi...
Hei! Olet tervetullut seuraamaan ohjelmasarjaa Profeetat puhuvat.
Tutustumme Vanhan testamentin nk. pieniin profeettoihin -
ja tällä kertaa profeettoihin Habakuk, Haggai ja Malakia.
Kolmas profeettojen aikakausi Israelissa oli -
maanpakolaisuuden jälkeen 500-400-luvuilla e.Kr.
Silloin vaikuttivat Jerusalemissa Haggai ja Sakarja, -
ja 440-luvulla Malakia. Puhutaan siis Esran ja Nehemian ajoista.
Habakuk kuului vielä aikaan ennen maanpakolaisuutta, -
mutta kerromme hänestä tässä samassa ohjelmajaksossa.
Samaan aikaan profeettoina olivat mm. Sefanja ja Nahum.
Sekä Habakuk, Sefanja että Nahum kertovat jokainen siitä, -
kuinka Jumala käyttää eri kansoja edistääkseen suunnitelmaansa.
Habakuk kummastelee, miksi Juudan pahuus saa jatkua.
Jumala vastaa Habakukille, joka järkyttyy Jumalan vastauksesta, -
että Jumala lähettää Babylonin Juudan kimppuun.
Habakuk ihmettelee, miksi Jumalan pitää käyttää niin raakaa kansaa.
Ja Jumala vastaa Habakukille ja kertoo samalla jotakin, -
jota voidaan pitää yhtenä koko Raamatun tärkeimmistä kohdista: -
Otan myös esiin sen, miten Septuaginta tämän kohdan esittää.
Sieltä suomennettuna kohta kuuluu:
Vanhurskas elää minun uskollisuudestani.
Jumala vastaa siis profeetalle: -
Vanhurskas elää minun uskolli- suudestani, Jumalan uskollisuudesta.
Mielenkiintoista on, että UT:n tärkeimmät opilliset kirjat -
Roomalaiskirje, Galatalaiskirje ja Heprealaiskirje lainaavat -
tätä Habakukin kirjan kohtaa.
Habakukin kirja muutenkin on yksi VT:n omalaatuisimmista -
ja mielenkiintoisimmista kirjoista.
Kirja keskittyy avainteemansa ympärille.
Taustana on Assyrian tuho ja Babylonian uhka.
Kuinka meidänkin tulee elää lähellä Herraa ja kysellä Häneltä!
Meillä on lupa siihen.
Habakukin kirja alkaa näin: -
Voi, kuinka tämä Sana tulee myös meille meidän aikamme keskelle!
Luopumus syvenee, pahuus etenee, -
mutta nouseeko kukaan vääryyttä vastaan?
Jumala vastaa profeetalle.
Katso kansoja. Kyllä minä teen, -
minä kutsun kaldealaiset, julman kansan.
Jollei Juuda tee parannusta, -
Jumala on valmistanut rankaisun ja herättelyn.
Näitä kohtia lukiessamme meidän tulee tässä muistaa -
koko Raamatun Sanaa ja evankeliumin sanomaa.
Jumala on puuttunut synnin ongelmaan pysyvästi -
lähettämällä oman Poikansa tähän maailmaan sovittamaan syntimme, -
kuten evankeliumi Johanneksen mukaan luku 3 jae 16 kertoo: -
Tätähän ei Habakuk kuitenkaan tiedä -
ja hän kyselee Jumalalta pelottavien tilanteiden keskellä.
Tuosta Jumalan vastauksesta Habakuk sanoo: -
Habakuk vetoaa Jumalaan tämän tekemän liiton pohjalta.
Miksi pyhä Jumala käyttäisi syntistä ja julmaa kansaa kuritukseensa?
Mutta onko Habakuk jo unohtanut oman kansansa pahuuden?
Habakukin kirja jatkuu: -
Oleellista on, mitä Habakuk kirjoitti.
Luetaanpa tästä eteenpäin. Sen jo tiedämme, -
että näky toteutuu varmasti.
Pidän kuitenkin enemmän tästä Septuagintan käännöksestä.
Jumala sanoo omalleen: Vanhurskas elää minun uskollisuudestani.
Siinä ymmärtää paremmin sen, kuinka painotus on Jumalan uskollisuudella.
Ja nyt tämä tausta, jota vasten puhutaan: -
babylonialaisten julmuus. He olivat röyhkeitä ja väärämielisiä, -
omavoimaisia. Nyt tuodaan siihen vierelle Sana ihmisestä, -
joka haluaa turvata Jumalaan.
Habakukin kautta kerrotaan uskosta, joka turvaa Jumalan lupauksiin.
Uskova saa Jumalalta lahjaksi vanhurskauden, -
ja näin Jumalan vanhurskauttamana uskova elää tästä uskostaan.
Babylonialaisilla omavoimaisuus, -
Herraan turvaavalla heikkous itsessään, -
mutta lahjana Jumalan antama usko ja Jumalan uskollisuus.
Nyt näemme tämän vastakkain- asettelun, ja sanoma alkaa avautua.
Ja sitten Habakukin kirjan Voi!-huudot Babylonialle.
Ensimmäinen Voi-huuto: -
Toinen Voi-huuto: -
Babylonialaiset halusivat ryöstää toisten omaisuuden itselleen, -
tappaa ja tuhota. Heitä kohtaa kylvämisen ja niittämisen laki.
Me emme näe enää uutisissa Babylonian toimintaa, -
mutta luemme uutisia, kuinka Venäjä tekee julmuuksia Ukrainassa.
Mikä onkaan Venäjällä edessään sen toimiessa tällä tavalla?
Kolmas Voi-huuto: -
Ja neljäs Voi-huuto: -
Tässä on Jumalan tuomion Sana niille, -
jotka harjoittavat väkivaltaa, tappavat, -
tuhoavat ihmisiä ja eläimiä.
Venäjäkin tulee vastaamaan Jumalan edessä -
väkivallastaan ja pahuudestaan.
Sitten vielä Voi-huuto: -
Babylonian suurin synti on epäjumalanpalvelus.
Se sitoo palvojan tyhjyyteen, estää häntä löytämästä elävää Jumalaa.
Tässä näemme kansakunnan tuhon tien.
Ensin uskonnollinen luopumus, sitten moraalinen rappio -
ja lopulta poliittinen anarkia.
Sitten Habakukin kirjassa avautuu uusi näköala luvussa 3: -
Habakuk alkaa ymmärtää ja nähdä Jumalan kaikkivaltiuden.
Hänen sydämestään nousee rukouslaulu.
Hän löytää uuden luottamuksen Jumalaan.
Habakuk oppii tuntemaan pyhän Jumalan.
Siksi hänen laulussaan on erityinen sanoma.
Se on täynnä Jumalan pyhyyttä ja ylistystä.
Jumala vie kyllä työnsä päätökseen.
Lue Raamatustasi koko tuo laulu.
Tässä otin esille laulun alun ja otan laulun lopun.
Laulu päättyy siis näihin sanoihin.
Habakuk oli historiasta oppinut kansakuntien kohtaloista.
Jumalaan voi luottaa. Tärkeintä on pelastus.
Jumalan rauha sisimmässä Habakukin voima palautuu.
Hän riemuitsee Jumalastaan, joka virvoittaa omiensa sydämen.
Niin saat sinäkin riemuita.
Täyttäköön Herra Jeesus sinun sydämesi omalla rauhallaan.
Näin kävimme läpi Habakukin kirjaa.
Siirrymme profeetta Haggain kirjan.
Haggai vaikutti noin vuosina 520-510 e.Kr.
Hän oli jälleenrakentamisen ajan profeetta yhdessä Sakarjan kanssa.
Haggain tehtävä ei ollut helppo.
Kaupungin ja temppelin jälleenrakennus oli alkanut, -
mutta juutalaista kansaa vastassa olivat vihamieliset naapurit, -
köyhät olot ja voimien vähyys.
Temppelin rakennustyö oli ollut keskeytyksissä liki 20 vuotta.
Sitten vuonna 520 e.Kr. pakko- siirtolaisuudesta palannut Haggai -
sai neljä kertaa Sanan Herralta.
Sanomalla oli selvä tehtävä innostaa kansa -
jälleenrakentamaan temppeli. Kansa otti profeettojen sanoman vastaan, -
sillä kansan sydän oli pakko- siirtolaisuuden aikana muuttunut.
Työhön ryhdyttiin. Temppeli vihittiin käyttöön vuonna 515 e.Kr.
Hänellä on sanoma kaikille Jumalan valtakunnan työntekijöille:
Työmme on haastavaa, mutta Jumala antaa työlle siunauksen, -
kun työ tehdään Jumalan tahdon mukaan.
Siunauksen työlle antaa Jumalan läsnäolo.
Haggain kirjasta löydämme usein lauseen: -
"Minä olen teidän kanssanne." Kirjan sanoma etenee näin: -
Haggain puhe on todellinen parannussaarna.
Hän työntää veitsen mädän haavan ytimeen.
Kansa on unohtanut Herran ja keskittynyt omien asioittensa hoitoon.
Siunaus on kadonnut. Kehotuspuhe jatkuu: -
Haggai kehottaa aikalaisiaan temppelin rakentamiseen.
Meitäkin kehotetaan tässä etsimään ensin Jumalan valtakuntaa -
ja Hänen vanhurskauttaan, joka on Jeesus Kristus. Me tiedämme sen.
Haggai ei tietenkään osannut sanoa sitä näin omana aikanaan.
Meidänkin tulee asettaa tärkeälle sijalle se, -
että teemme osaltamme itse kukin Jumalan valtakunnan työtä, -
niin kuin Hän antaa meille siihen oman osamme.
Luemme Haggain kirjasta: -
Herran pelko on viisauden alku.
Mitä se Herran pelko oikeasti tarkoittaa?
Pelko on poissulkevaa. Kun pelkää jotain, keskittyy siihen.
Herran pelossa keskitymme Jumalaan. Emme pelkää enää muuta.
Kansan maallinen ja hengellinen johto näytti esimerkkiä.
Kansa lähti mukaan. Jumalan siunaus on Hänen läsnäolossaan -
kansansa keskellä.
Näin Herra rohkaisee sinuakin sinun osassasi.
Tiesiköhän profeetta Haggai itse, millaisen profetian hän tuo esiin?
Jeesus tuli tähän maailmaan ja astui Jerusalemin temppeliin.
Silloin toteutui Sana: Tämän temppelin loisto on oleva -
suurempi kuin entisen, -
sillä Herra Jeesus itse pyhitti temppelin läsnäolollaan.
Haggain kirjalla on vahva sanoma.
Vain Jumala tietää työmme koko merkityksen.
Olkaamme uskollisia omalla paikallamme.
Kun olemme Jumalan valtakunnan työssä, -
aina rakentuu jotain enemmän kuin mitä itse näemme.
Jotain saamme ehkä silmillämmekin nähdä.
Paljon tapahtuu näkymättömissä. Paljon rakentuu tulevaa varten.
Kun Jumala on kanssamme, Hän antaa työlle siunauksen, -
joka on aina enemmän kuin mitä itse näemme.
Seuraavaksi tarkastelemme profeetta Malakian elämää ja sanomaa.
Malakia on viimeinen Vanhan testamentin profeetoista.
Juutalaiset rabbit kutsuvat häntä profeettojen sinetiksi, -
sillä hän sulkee Vanhan testamentin kirjoitukset.
Kun Malakia eli 400-luvulla e.Kr., tiedämme, -
että toisen temppelin valmistumisesta oli jo kulunut jonkin aikaa.
Temppelimenoista on ilmeisesti tullut aika lailla rutiinia, -
ja Malakia nostaa esiin ongelmia Israelin kansan elämässä.
Hän tuo esiin papiston haluttomuuden noudattaa Jumalan säädöksiä.
Papisto oli menettänyt rituaalisen puhtautensa.
Hän moittii kansaa seka-avioliitoista, avioeroista -
ja kymmenysten laiminlyönneistä. Malakian kirja alkaa näin: -
Malakian sanoma alkaa vahvasti rakkauden puheena, -
mutta kansa kysyy kopeasti, missä se rakkaus näkyy.
Jumalan valinta on Hänen rakkautensa teko.
Jumala alkaakin siis kertoa rakkaudestaan -
viittaamalla Jaakobiin ja Esauhun.
Jaakobin valinta kertoo Jumalan rakkaudesta.
Nyt on hyvä omalla kohdalla pohtia, -
mitä sinulle merkitsee se, että Jumala on valinnut sinut.
Herran uhrialttarille tuotiin kelvottomia lahjoja.
Tässä on hyvä kysellä, miten on meidän aikanamme.
Mitä Herran alttarille tuodaan?
Kansan kyynisen puheen keskellä Herra puhuu.
Hän ilmoittaa Messiaan tulosta.
Voi, millaista aikaa me elämme maailmassa tällä hetkellä!
On niin paljon kyynistä puhetta.
On niin paljon Jumalan Sanan väheksyntää.
Mitä se onkaan, kun Jeesus tulee takaisin!
Millainen valitushuuto kuuluu monen kansan keskellä?
Malakian kirja jatkuu: -
Malakian kirjassa on Herran päivän eli Jeesuksen paluun päivän kuvaus.
Kuinka paljon meidän aikanamme puhutaan Jeesuksen paluusta?
Aivan liian vähän! Meidän tulee puhua siitä enemmän, -
jotta ihmiset ymmärtäisivät, -
kenelle me lopulta vastaamme elämästämme.
Miten käytämme sen elämän, jonka Jumala meille lahjaksi antaa?
Vielä Malakian kirjassa on kehotus: -
Elia, Herran edelläkävijä on tuleva.
Tämä Sana toteutui Johannes Kastajan tullessa.
Malakian ja Johannes Kastajan välissä oli 400 vuoden hiljaisuus, -
jona aikana kansan tuli noudattaa Mooseksen lakia.
Nyt kun katselemme tätä maailmaa, jossa elämme, -
on järkyttävää ajatella, kuinka ihmiskunta toistaa samoja virheitä, -
joita se on niin useasti tehnyt.
Löydämme myös positiivisen näkökulman.
Jumala siunaa aina sitä kansaa, joka kääntyy sen puoleen.
Rukoillaan tässäkin: Herra Jeesus, armahda meitä.
Anna meille, Suomen kansallekin, syntimme anteeksi.
Anna anteeksi se, että emme etsi Sinua, -
että olemme väheksyneet Sinun Sanaasi.
Herra, anna syntimme anteeksi.
Anna meille armon aika, anna herätyksen aika, -
parannuksenteon aika. Herra Jeesus, Sinua me odotamme.
Tule pian. Nimessäsi me, Jeesus, rukoilemme. Aamen.
Tämänkin ohjelmasarjan tekeminen tapahtuu täysin -
vapaaehtoisen tuen varassa.
Tarvitsemme rukoustukea. Tarvitsemme taloudellista tukea.
Kiitos tuestasi! Jumala sinua runsaasti siunatkoon!
Hän on asuva kukkuloilla.
Hän saa astua vuorellesi.
Hän saa seisoa Sinun pyhässä paikassa.
Turvanansa on kalliolinna.
Hän saa vierailla...
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare