Jag tror att en mörk flodvåg tornar upp sig vid horisonten.
En våg av fientlighet och förföljelse som kommer slå emot kyrkan.
Vi har vant oss vid att förföljelse inte gäller oss.
Eftersom jag vet hur farlig och svår förföljelse kan vara -
så har jag en stor nöd för USA.
Jag fokuserar på hjärtats förberedelse för att förbli trofast till slutet.
TROFAST TILL SLUTET
Välkomna! Idag ska jag tala om en sista fara: -
villfarelse och de strategier Gud ger oss till beskydd.
Många troende tänker antagligen att detta inte är en fara för dem.
Men när Jesus varnar för villfarelse -
talar Han specifikt om Guds folk.
Och speciellt i en ett förföljelsesammanhang.
Han säger: "Se till att ingen bedrar er."
Vi kommer utelämnas åt lidande och bli hatade för Hans namns skull.
Då ska många komma på fall -
och de ska förråda och hata varandra.
Många falska profeter ska komma och bedra många. (Matt 24:4, 9-11)
Jag undrar hur villfarelse kan smyga sig in i kyrkan.
Hur kan det se ut i vårt land?
Jag har nämnt två kilfrågor som kan driva på förföljelse.
1: Exklusiviteten i Jesus och frälsningen.
Att Han är enda vägen till Gud.
2: Jesus kräver lydnad av sina efterföljare på flera områden -
som är hett omdebatterade idag. Som äktenskap -
könsidentitet, sexuell moral, liv, biblisk rättvisa och så vidare.
Att acceptera dessa sanningar är en del i att vara en trogen lärjunge.
I motsats till detta står några ogudaktiga amerikanska värderingar.
Jag nämnde förra gången att vår kulturs budskap -
är att jakten på njutning och självförverkligande -
är vår högsta värdering.
"Följ ditt hjärta. Var äkta och sann mot dig själv."
I praktiken innebär det att göra det som känns bra.
Min känslor avgör min egen sanning -
och jag lever efter "min sanning".
Problemet är att kyrkan har marinerats i dessa värderingar till den grad -
att många kristna har tillägnat sig dem.
Många som identifierar sig som kristna förnekar Jesus som enda vägen.
De tror att det finns många vägar till Gud.
Och många tror att Jesus krav på lydnad inte gäller dem.
De har tappat känsligheten för synd och rättfärdigar syndiga beteenden.
Det finns redan en viss grad av villfarelse -
som har spridit sig bland troende.
Många ledare undviker redan att undervisa om dessa två tvistefrågor -
eftersom det kommer föranleda splittring och konflikt inom kyrkan.
Det kommer även vara en enorm press utifrån -
på pastorer att kompromissa.
De som kompromissar kommer framställas som exempel på -
goda och acceptabla kristna av samhället.
Vissa kommer kompromissa för att undvika förföljelse.
På grund av feghet.
Det finns en mer lömsk kompromiss som kommer ur goda motiv.
En önskan att skydda sin tjänst.
Ungefär så här: "Om jag undviker vissa frågor -
då kan jag fortsätta min tjänst som bär frukt och betjänar människor."
Motiven kan vara goda men i slutänden -
kommer den kyrkan att tappa sin renhet och sitt vittnesbörd.
Slutresultatet kan bli en "godkänd" kyrka.
Kyrkan som ansluter sig till progressiva värderingar -
ställs emot den hatfulla kyrkan.
Styrande instanser kommer hylla den framstegsvänliga kyrkan -
som kärleksfull, inkluderande och fördomsfri -
och fördöma dem som förblir trogna mot Jesus.
Det är ingen ny taktik.
Kommunistiska regeringar har tillåtit godkända kyrkor -
som de kan kontrollera och som tjänar statens intressen.
Den korrupta kyrkan börjar till slut förfölja äkta kristna.
Många ungerska släktingar har en förstahandserfarenhet av detta.
De höll trofast ut under kommunismen.
Jag tror att många troende kommer bli förvirrade.
De kommer förvirras av sina ledare och vår kulturs högljudda budskap.
Ska de gå till den inkluderande, kärleksfulla, godkända kyrkan?
Eller till den som kallas kärlekslös, intolerant, ignorant, hatisk?
Det är så många kan glida iväg.
Inte så mycket genom direkt avfall utan genom bedrägeri.
Därför förväntar jag mig att se ett uttåg ur kyrkan som står trofast.
Några på grund av förvirring -
andra för att undvika det stigande priset för trofast lärjungaskap.
Det är svårt att vara missförstådd och hatad.
Och vissa i sin brådska att visa att de inte tillhör det hatfulla folket -
kommer vända sig med hat emot dem -
som de tidigare ansett vara bröder och systrar.
Jesus varnade för att många kommer att avfalla, -
förråda och hata varandra.
Bedragna troende kommer attackera trofasta troende.
Jag tror att det kommer bli väldigt rörigt och förvirrande.
Hur skyddar vi oss själva och våra familjer från villfarelse?
Jag vill dela en dröm som en vän hade för några år sedan.
Innan det förtryck som kom genom pandemin.
Brad är en teologiskt konservativ presbyteriansk pastor -
och professor på ett teologiskt seminarium.
I drömmen var jag och Brad ensamma i öknen.
Det var många mil av sand och märkligt nog, vid horisonten -
var det en enorm flodvåg som hölls tillbaka av Guds hand.
Mörkt, oljigt vatten som kämpade för att bryta fram.
Bara Gud som hindrade dess kraft.
En röst sa: "Du måste bygga ett torn av sand -
till skydd och för att bevara Mitt ord.
För snart kommer vågen släppas lös." Det verkade konstigt.
Sandslott verkar omöjligt kunna stå emot en flodvåg.
Men vi började samla ihop sand till ett torn likt barn på sandstranden.
Det blev mer och mer kompakt runt oss.
Drömmen slutade med att vi väntade på vågen inuti detta torn. I frid.
I drömmen representerar jag och Brad ledare för Guds folk.
Vi ska förbereda Guds folk.
Vågen är förföljelse och prövning som kommer emot Kristi kropp.
Gud har hållit tillbaka Sin luttring och fiendens vrede.
Sandkorn representerar ofta Guds folk i Bibeln.
Så Gud kan ha bett oss bygga en mur av människor.
Deras tro, böner och relationer.
Så att vi kan stå emot fiendens flodvåg.
Det kanske kommer vara våra nätverk av kärlek och relationer -
som kommer ge oss styrka.
Känslan Brad hade i drömmen var inte fruktan -
utan val och tro. Kommer du lyssna och lyda?
Att bygga ett torn av sand verkar meningslöst mot en flodvåg.
Ingen sandmur kan väntas hålla.
Men Gud vill ha lydnad. Inte förståelse.
Han söker tillit. Inte perfekt förberedelse.
Gud önskar att vi ska bygga tornet och lita på att Han gör det starkt.
Han kommer sammanfoga det så att det inte sköljs iväg.
Det är Hans torn och Hans makt som kommer fullborda skyddet.
Oavsett om du tror att drömmen kom från Gud -
så understryker den vad som kan hjälpa oss -
att hålla ut under förföljelse.
För det första: Vi måste bygga gemenskap med andra troende.
Genom åren har jag undervisat om vikten av -
att styrka relationer och gemenskap i kyrkan.
Men det blev en sanning för mig i fängelset.
Som enda amerikan där kände jag mig väldigt isolerad -
med en annan kultur och erfarenhet än de andra.
Men jag var mest isolerad till följd av min tro. Jag var den enda kristna.
Alla mina cellkamrater var hängivna muslimer.
Min enda kontakt med en annan kristen -
var med Norine när hon fick besöka mig.
Jag var otroligt ensam även i en överbefolkad cell.
Jag hade ingen som kunde uppmuntra mig eller be med mig.
När jag var överväldigad av tvivel eller blev förvirrad -
så fanns ingen som kunde hjälpa mig på rätt väg igen.
Jag var extra sårbar och svag eftersom jag var ensam.
Jag fick en ny uppskattning för församlingen, -
för gemenskapen jag hade med andra troende.
Även medan jag lärde mig om hur svårt det är att vara ensam i tron -
kunde jag se den stora kontrasten med muslimerna.
När någon ny kom till cellen kom de andra -
och drog snabbt in honom i sina muslimska böner.
Om han inte var en nitisk muslim när han kom -
så hade han blivit det inom några veckor.
När jag flyttades till högsäkerhetsfängelset -
hölls jag med en annan fånge, Ramazan, i ungefär en månad.
Sen kom en ny fånge till vår cell.
Nästan direkt började Ramazan be mycket mer energiskt.
Han började läsa Koranen mer och hade ett nytt driv.
Detta var skillnaden på att vara ensam och att ha ens en medtroende.
Jag lärde mig överleva utan mycket kontakt med andra kristna.
Men det gjorde det väldigt mycket svårare.
Jag brukade tänka på vilken av mina kristna vänner jag hade velat ha där.
Jag ville desperat veta att jag inte var glömd. Att folk bad för mig.
Och att även om jag var ensam i cellen var jag en del av kroppen.
När Petrus pratar om att utstå förföljelse understryker han: -
"Framför allt ska ni visa uthållig kärlek till varandra." (1 Pet 4:8)
Vidare uppmuntrar han till gästfrihet och betjänande av varandra.
Med andra ord: Bygg gemenskap. Det är en biblisk strategi.
Jag tror det är särskilt viktigt nu.
Att bygga relationer som kommer styrka oss i tider av svårigheter.
Jag talar inte om kyrkans bredare enhet.
Det kan vara väldigt abstrakt.
Jag talar om att medvetet växa i kärlek, -
bön, trofasthet och tillit med en mindre grupp vänner.
I vårt individualistiska samhälle krävs det mer -
för att få en nära relation med människor.
Men det är värt det.
Speciellt Nya Testamentet talar om församlingen som en familj.
Andliga fäder och mödrar. Söner och döttrar.
Dessa familjerelationer kommer vara mycket viktiga i åren framför oss.
Tillsammans med att bygga gemenskap -
är nästa steg att bevara Ordet.
Dessa två hänger ihop.
Att ha gemenskap räcker inte. Den måste byggas på Ordet.
Detta är grunden för enhet.
Vem du bygger gemenskap med är väldigt viktigt.
Jag har sett många glida bort från Gud för att de valt fel vänkrets, -
människor som inte är överlåtna till Bibelns auktoritet.
Ordet måste bevaras. Många vill vattna ur det, -
missbruka det och nedvärdera dess auktoritet.
Vi måste hänge oss till Guds sanning som uppenbaras i Bibeln.
Gud avgör vad som är sant. Inte människan.
Det finns ingen "min sanning". Bara Guds sanning.
Här är en princip: Säg det Gud säger.
Vilket betyder att jag måste välja att säga om allt, det Gud säger om det.
Det betyder att jag ska säga om mig själv det Gud säger.
Och om andra det Gud säger om dem.
Och om Gud det Han säger om Sig själv.
Det Gud kallar gott måste även jag kalla gott.
Och det Gud kallar synd måste jag kalla synd.
Om du gör det, råkar du i konflikt med vår kulturs huvudström.
Och i konflikt med den progressiva kyrkan.
Många evangeliska ledare är också tveksamma till att tala sanning.
Här är ett exempel på hur det gäller de två kilfrågorna: -
Bibeln säger att Jesus är enda vägen till frälsning.
Många kommer säga att detta är offensivt och exkluderande.
Men jag måste säga om Jesus det Han säger om Sig själv.
Bibeln definierar vissa beteenden som synd.
Jesus kräver att vi undviker dessa synder.
Många kommer säga att det är trångsynt, fördomsfullt och hatfullt.
Men jag måste säga om synd det Gud säger om den.
Bibeln säger att Gud ska döma människor och straffa synd.
Många kommer kalla det för ett hatiskt budskap som förvrider Guds karaktär.
"För Han är en kärlekens Gud som inte dömer."
Men jag måste säga det Gud säger om Sig själv.
Jag måste inte förstå. Jag måste inte försvara Gud.
Det jag måste göra är att hålla med Honom.
Gud har en sida.
Vi måste se till att vi ställer oss på Hans sida.
Det kräver beslutsamhet och mod.
Jag uppmuntrar inte folk att bli kulturkrigare.
Större delen av mitt liv har jag levt i en andlig minoritet under visst tryck.
I Turkiet var vi en liten grupp kristna i ett hav av islam.
Jag pressade inte medlemmarna att utmana -
synderna i deras kultur och konfrontera syndare.
Istället fokuserade vi på att förbereda dem för att vara lydiga lärjungar.
Att hålla trofast ut, att älska Gud och andra och dela tron.
Jag är inte så bekymrad över synden hos icke-troende -
som jag är att församlingen ska vara trofast.
Alla som vill leva ett gudfruktigt liv -
kommer möta någon form av förföljelse.
De som är fientliga mot Guds sanning -
nöjer sig sällan med att lämna oss i fred, -
även då vi inte direkt utmanar dem.
I USA tror jag de kommer kräva att vi samtycker och firar beteenden -
som Gud kallar synd. Och de kommer straffa dem som inte gör det.
I filmserien "Sagan om ringen" -
slår sig en omaka grupp samman för att stå emot ondskans makter.
De är helt undertaliga men de kämpar.
Inte för att de tror att de ska vinna utan för att det är rätt.
Gud ger oss en strategi att forma våra egna udda grupper.
Att vi bygger våra små gemenskaper.
Och vi ska stå upp för sanningen eftersom det är rätt.
Jag vet inte vad som kommer ske i det långa loppet.
Men vi vet att Jesus vars namn är Trofast och Sann vinner till sist.
För att summera kan villfarelse enkelt få oss ur spår.
Det är viktigt att besluta sig för att du ska säga om Gud och dig själv -
och världen, det Gud säger om det.
Lova trohet till Jesus.
Och stå fast utan att ursäkta dig eller skämmas.
I det sista avsnittet ska jag tala om en av de oväntade välsignelser -
som kommer av att utstå förföljelse.
Jag uppmuntrar inte till att be om förföljelse för att växa andligt.
Men jag vann några dyrbara saker under min tid i fängelse.
Jag tror att det kommer vara till uppmuntran för dig.
Översättning: Linnea Wallin HimlenTV7