Jag tror att en mörk flodvåg tornar upp sig vid horisonten.
En våg av fientlighet och förföljelse som kommer slå emot kyrkan.
Vi har vant oss vid att förföljelse inte gäller oss.
Eftersom jag vet hur farlig och svår förföljelse kan vara -
så har jag en stor nöd för USA.
Jag fokuserar på hjärtats förberedelse för att förbli trofast till slutet.
TROFAST TILL SLUTET
Välkommen till det andra avsnittet.
Jesus varnar för faror som kan lamslå oss -
så vi inte följer Honom. Speciellt förföljelse.
I det här avsnittet kommer jag tala om fruktan -
och hur jag lärt mig att hantera den. Jag vet vad fruktan är.
Jag var skild från mina nära och kära.
Inlåst, utan någon som helst kontroll.
Med en hel fientlig regering som stod emot mig.
Och med hot om tre livstidsstraff. Jag var livrädd.
Jag hade ett konstant adrenalinpåslag och sömnsvårigheter.
Sedan började kroppen brytas ner. Jag tappade över 20 kg.
Panikattacker kom som vågor natt som dag. Jag är en expert på fruktan.
Jesus varnar lärjungarna flera gånger -
att de får möta förföljelse och svårigheter.
Han förmanar dem gång på gång att inte frukta.
Den naturliga reaktionen på ett hot är fruktan.
Jag vet inte hur man undviker adrenalinpåslag och hjärtklappning.
Jag tror inte Jesus menar att vi inte ska känna fruktan-
utan snarare att inte agera i fruktan.
Faran för den som ger efter för fruktan -
kan kompromissa med sin tro och till och med förneka Jesus.
I mitt fall: om någon hade öppnat dörrarna till fängelset -
även om Gud befallt mig att stanna... Jag vill tro att jag skulle ha lytt.
Men jag hade kanske gjort som Jona och flytt.
Det tog mig ett år -
att komma till den punkt där jag konsekvent kunde stå emot fruktan.
Jag kom inte till det att fruktan inte fanns.
Men jag kom dit att jag kunde stå trofast trots rädslan.
Jag kallar det att övervinna fruktan.
Jag vill visa hur jag kom dit.
I sak försökte jag bygga gudsfruktan och evighetsperspektiv.
Först och främst behöver vi odla en fruktan för Gud som domare.
När jag läste Bibeln i fängelset stod vissa saker ut som aldrig förr.
Mängder av uppmaningar att bevara, att hålla ut, att övervinna -
och konsekvenserna av att inte göra det.
Det var utmanande ord och de fick mig att vakna.
Med rätta betonar vi Guds kärlek -
men vi utelämnar gärna helvetet och domen.
Trots att Jesus ofta talade om det -
eftersom det har fruktansvärda konsekvenser -
att förneka Honom och kompromissa med vår tro.
Jesus sa klart och tydligt i Matt 10:28 -
"Var inte rädda för dem som dödar kroppen men inte kan döda själen.
Frukta istället honom som kan fördärva -
både själ och kropp i Gehenna." Det var inte tomma ord.
Jesus varnade och förberedde sina närmaste lärjungar -
på att möta svårigheter och på de svåra val de skulle behöva göra.
Det slutade med att de flesta dödades för sin tro -
eftersom de förblev trogna mot Jesus.
Det finns en nyttig fruktan för Gud.
En fruktan Gud vill att vi ska ha -
eftersom den befrämjar lojalitet mot Honom.
Det var svåra verser att läsa.
Speciellt när jag kände mig svag och bruten.
Men de gav mig en beslutsamhet att trofast hålla ut.
Allt kommer tillbaka till huruvida jag ska ha -
större människofruktan eller större gudsfruktan.
Idag kanske Jesus skulle säga -
"Frukta inte de som kan utradera dig i det här livet.
Frukta istället Honom som kan utradera dig ur nästa liv."
Tänker du vara mer rädd för konsekvenserna av att lyda Gud, -
vilket innebär förföljelse? Eller för konsekvenserna av att inte lyda Gud?
Vi måste ha ett korrekt perspektiv.
Även om det har ett pris att följa Jesus -
så är priset för att inte göra det högre.
Vi behöver odla ett korrekt perspektiv -
där vi fäster blicken på evigheten.
Så här såg Paulus på sitt lidande. Han skriver: -
"Vår nöd, som är kortvarig och väger lätt bereder -
åt oss en väldig och överväldigande härlighet // för evigt.
Vi riktar inte blicken mot det synliga, utan mot det osynliga.
Det synliga är förgängligt, men det osynliga är evigt." 2 Kor 4:17-18
Paulus hade rätt. Det här livet är väldigt kort.
Det är tillfälligt. Sen kommer evigheten.
Det borde sätta saker i perspektiv.
Men Paulus hade en fördel. Ett möte med den uppståndne Jesus -
så starkt att han bokstavligt kastades av hästen.
Han besökte också himlen.
Han kunde ha ett evighetsperspektiv eftersom han sett himlen.
Han talar inte i tro utan av upplevd erfarenhet.
Jag tiggde om en liknande upplevelse.
Jag var övertygad om att det skulle få mig tyst.
Att jag skulle sluta klaga och se mitt lidande med andra ögon.
Men jag fick nå dit den hårda vägen. Som de flesta av er får göra.
Därför kan jag av egen erfarenhet säga: -
Det är möjligt att utveckla en gudsfruktan -
och ett himmelskt perspektiv. Även i de svåraste situationer.
Efter ett år i fängelse kallades jag till rättegång.
Nya anklagelser presenterades mot mig.
Dessa skulle leda till tre livstider i isoleringscell.
Utan möjlighet till villkorlig frigivning.
De lade till ytterligare 35 år för att vara på den säkra sidan.
Jag kom inte ur sängen på tre dagar efteråt. Jag var förkrossad.
Några veckor senare sjöng jag ut min sorg och saknad inför Gud.
Det som kom ur min mun var "Du är värdig."
"Du är värdig varje tår och smärta jag går igenom."
Jag fortsatte och ur detta kom mitt hjärtas sång. Mitt rop till Jesus.
En vers lyder: "Jag vill bli funnen värdig att stå inför Dig den dagen -
utan ånger på grund av feghet och saker lämnade ogjorda."
Jag föreställde mig stående inför Jesus efter döden -
och höra: "Andrew, Jag hade ett uppdrag till dig -
som inte slutfördes eftersom du var feg.
Jag hade ämnat ett arv för dig men du valde att fly."
Jag bestämde mig för att jag inte ville stå inför Jesus med ånger.
Det förändrade allt för mig. Några månader innan, då jag var nere -
hade jag sagt till Gud: "Jag avstår all tjänst Du har för mig.
Jag vill inte ha några uppdrag från Dig, jag släpper allt.
Jag kan vara den minsta i himmelriket.
Låt mig bara vara med min familj. Jag klarar inte mer."
Det var ett hemskt misslyckande men nu tänkte jag tvärtom.
Jag omvände mig och bestämde mig för att slutföra alla uppdrag från Gud.
Även om det innebar att stanna i fängelset.
Jag bestämde att jag vill leva för den dag då jag står inför Jesus.
Jag sjöng den sången varje dag under resten av fångenskapen.
När jag upprepade den om och om igen -
och fokuserade på dagen jag står inför Jesus -
och på att leva för evigheten -
så ändrades det från att vara en god avsikt -
till att bli inriktningen för mitt liv.
Gudsfruktan och ett himmelskt perspektiv formades och växte i mig.
Det var ingen känsla eller ett intellektuellt samtycke till sanning, -
det fanns en andlig dimension. Det var övernaturligt.
Det är goda nyheter. Gud vill verkligen upprätta detta i oss.
Han lovade att göra det. Gud sa till Israel -
"Jag ska lägga fruktan för mig i deras hjärtan //" Jer 32:40
Den Helige Ande kommer forma våra hjärtan och sinnen.
Så att vi kan se och tänka annorlunda.
Vi behöver också odla en längtan efter himmelriket.
Det finns nyttig gudsfruktan för att undvika domen.
Det finns också en stark motivation. Himlen.
Det är inte en tråkig plats med en oändlig körövning.
Jag hinner inte gå in på detaljer men det kommer vara fantastiskt.
Himmelriket ska komma till den nya jorden.
Det finns en kontinuitet med så mycket vi känner till här.
Som nära relationer.
Förutom att allt kommer vara fulländat.
Jesus instruerade lärjungarna att investera sin skatt, -
sin tid och sina liv i himlen.
Han uppmanade dem att beräkna kostnaden.
Och oavsett kostnaden är det verkligen värt det.
Jesus pekade mot himlen av en anledning.
Han ville ta bort fruktan för döden -
och överdrivet fäste vid den här världen.
För att det ska ske behöver vi vara fästa vid himlen.
Vi behöver omprogrammera våra hjärtan.
Under mitt andra år började jag dansa inför Herren fem minuter varje dag.
Jag insåg att Jesus kallar oss att glädja oss i förföljelse.
Han sa: "Saliga är ni när människor hånar och förföljer er -
och ljuger och säger allt möjligt ont om er för min skull.
Gläd er och jubla, för er lön är stor i himlen." Matt 5:11-12
Av lydnad började jag dansa för att visa glädje och jubel varje dag.
Jag sjöng verserna när jag dansade.
När jag kom till "Gläd er och jubla, för er lön är stor i himlen" -
så började jag hoppa -
och sjunga om igen "Ja, jag jublar för stor är min lön i himlen".
Jag försäkrar dig. När jag började med detta betydde lönen inte mycket.
Det är svårt att motiveras av en belöning i fjärran -
när jag lider och vill ha omedelbar lättnad.
Men när jag upprepade att jag jublade för min lön i himlen är stor -
även då jag inte kände glädje eller var motiverad av en belöning -
så började något förändras inom mig.
Jag började fokusera mer på himlen och en längtan att vara där.
Jag sjöng även mitt hjärtas sång varje dag, den jag skrev i fängelset.
"Jag vill bli funnen värdig // den dagen -
utan ånger // och saker lämnade ogjorda."
Här kommer resten av versen: -
"Få höra Dig säga 'bra du trogne vän gå nu in till din belöning'.
Jesus min glädje, Du är det pris jag kämpar för."
När jag upprepade detta dag efter dag stadfästes något i mig.
En enkel och grundläggande visshet om att Jesus är min belöning.
Jag pressade mig till gudsfruktan, rätt perspektiv och blick på himlen.
Mitt perspektiv förändrades under tiden och det byggde upp något i mig.
När jag ställdes inför rätta talade jag dessa ord inför åhörarna.
Detta är ett utdrag från domstolsutskriften.
"Välsignad är jag som på grund av Jesus fått utstå oförrätt, -
förföljelse och nu lidande.
Välsignad är jag -
som med tvång skilts ifrån min fru och mina barn.
Välsignad är jag som är i fångenskap.
Jag väljer att villigt lida för Jesus skull.
Genom att lida för Hans skull hoppas jag visa för alla -
Hans ojämförbara värde."
Att tänka så här gjorde inte saker lättare.
Lidandet var fortfarande smärtsamt. Jag kände sorg -
intensiv ensamhet, saknad av min familj. Jag kände ännu fruktan.
Att gå emot allt det var en övertygelse.
En påträngande röst som sa "du får inte fly.
Det är något stort och viktigt som står på spel. Håll trofast ut."
Mina vänner. Börja arbeta på detta nu.
Be Gud fylla era hjärtan med gudsfruktan.
För att ni inte ska falla bort ifrån Honom.
För att ni inte ska ge efter för människofruktan.
Jag började be så tidigt. Jag strävade efter det.
Jag bad Gud om det för jag visste att jag behövde det.
Proklamera sanningen. "Mitt medborgarskap är i himlen.
Jag lever för dagen jag står inför Jesus. Han är min lön."
Proklamera det om och om igen så kommer du börja tro och leva så.
Utveckla ett evighetsfokus för att ha ett korrekt perspektiv.
Slutligen. Beräkna kostnaden.
Bestäm dig för att du är villig att betala priset.
Jesus sa "Genom att stå fasta ska ni vinna era själar".
Han kommer att hämta er till att vara hemma med Honom i trygghet.
Tack för idag. I nästa avsnitt kommer jag tala om -
faran som nästan kostade mig min vänskap med Gud.
Det är en fara som vi alla kommer möta.
Översättning: Linnea Wallin Himlen TV7