Uskon, että horisontissa on synkkä hyöky, -
vihamielisyyden ja vainon hyöky, -
joka kohta vyöryy seurakunnan päälle.
Emme ole tottuneita varautumaan vainoon.
Koska tiedän, miten vaarallista ja vaikeaa vaino voi olla, -
tunnen hätää Yhdysvaltain takia.
Keskityn valmistelemaan sydäntä olemaan uskollinen loppuun asti.
VALMISTAUDU KESTÄMÄÄN
Hei, Olen Andrew Brunson.
Puhun sarjassani valmistautumisesta kestämään vaikeina aikoina.
Elin vaimoni kanssa Turkissa 25 vuotta.
Perustimme seurakuntia ja rukoustalon, teimme pakolaistyötä.
Elämämme mullistui, kun meidät kutsuttiin poliisiasemalle.
Kuulimme käskystä pidättää ja karkottaa meidät.
Mutta ei meitä saatu karkotettua.
Vaimo vapautettiin 2 viikon päästä, minua pidettiin 2 vuotta.
Olin muka sotavakooja, terroristi, yritin kaataa hallituksen.
Se ei ollut totta. Haluttiin varoittava esimerkki, -
jolla pelotella kristittyjä. Valittiin minut.
Minua uhattiin kolmella elinkautisella eristyssellissä.
Olin mielestäni aika sisukas lähetystyöntekijä.
Meitä oli uhattu, minua oli ammuttu, -
mutta en ollut varautunut vankilakokemuksiini.
Se oli paljon vaikeampaa kuin kuvitelmissani.
Olin vähällä menehtyä. Vaino oli vähällä tuhota minut.
Koska tiedän, miten vaarallista ja vaikeaa vaino voi olla,-
minulla on kova hätä Yhdysvalloista.
Uskon, että horisontissa on synkkä hyöky;
vihamielisyyden ja vainon hyöky, joka kohta vyöryy seurakunnan päälle.
Moni uskova ei pidä sitä mahdollisena USA:ssa, mutta on se.
Monet kristityt historiassa, monissa maissa ovat kokeneet vainoa.
Tähänastinen niukka kokemuksemme vainoista USA:ssa on poikkeus.
Mielestäni se johtuu edeltävien sukupolvien uskollisuudesta.
Kansa on tehnyt monta virhettä ja syntiä, -
mutta moni on kunnioittanut Jumalaa, moni johtaja julkisestikin.
Mutta jokainen varmaan tajuaa yhteiskunnan muuttuneen paljon -
parissa sukupolvessa. Kulttuurimme "valtavirrassa", -
jota ovat liikemaailma, teknologiajätit, taiteet, media, -
viihde, ammattiurheilu, koulut, yliopistot, virkakoneisto, -
ei yleensä kunnioiteta Jumalaa, vaan monet halveksivat Häntä avoimesti.
Ja nämä ihmiset ohjailevat valtakeskittymiä.
He saavat äänensä kuuluviin ja voivat muokata yleistä mielipidettä.
He vihaavat yhä enemmän -
niitä, jotka kannattavat Jeesusta ja Hänen opetuksiaan.
Korostan, etten puhu politiikasta.
En ajattele vasemmisto- oikeisto-ongelmaa, -
vaan toisaalta Jeesuksen seuraajia -
ja toisaalta niitä, jotka vihaavat Jeesuksen seuraajia.
On kaksi asiaa, jotka lyövät kiilaa ja aiheuttavat vainoa.
Ensinnäkin Jeesus ainoana tienä pelastukseen ja Jumalan yhteyteen.
Toiseksi: Jeesus vaatii seuraajiltaan kuuliaisuutta -
alueilla, joita kulttuuri kiivaasti vastustaa: -
siveys, sukupuoli-identiteetti, -
avioliitto, perhe-elämä ja raamatullinen oikeudenmukaisuus.
Näissä asioissa Jeesukselle uskolliset leimataan pahoiksi.
Vainoajat puolustautuvat sanomalla, että olemme viharyhmiä, -
välitämme vihan viestiä.
Asiahan on päinvastoin, kyseessä on Saatanan valhe.
Jeesus oli mitä rakastavin ja lempein ihminen, -
mutta häntä sanottiin pahaksi, riivatuksi.
Vihainen väkijoukko vaati tappamaan hänet julmasti.
Jeesus sanoi, että kuten häntä vihataan, -
vihataan Hänen omiaan. Ja totta se on.
Kristityt ovat maailman vainotuin uskonnollinen ryhmä. Miksi?
Siksi, että läheisessä yhteydessä Jeesukseen tuoksumme Häneltä, -
ja ihmiset reagoivat Häneen meissä.
Tapahtuu jotakin tällaista: -
eksklusiivisuuden ja suvaitsevuuden nimissä -
monet sanovat Jeesuksen seuraajia turvallisuusuhaksi.
Tämä vaikuttaa kulttuuriimme.
"Et saa töitä täältä." "Näkemyksesi luovat epävarmuutta."
"Älä käytä somea."
"Emme palvele sinua. Maksujasi ei käsitellä, tilisi peruutetaan, -
maksukorttisi eivät käy. Ja seurakuntasi taas...
Suljemme kotisivunne ja podcastinne. Ja lisäksi -
verovapautenne lakkautetaan vihapuheidenne takia."
Tässä muutama painostuskeino: -
voidaan vaientaa, panna sivuun, häpäistä, mitätöidä, blokata.
Paine on sosiaalista ja taloudellista. Ja pidemmällekin voidaan mennä.
Mutta pelkkä halveksunta, viha ja panettelukin kyllä ahdistavat.
Moni esimerkeistäni pätee jo joihinkin ihmisiin ja järjestöihin.
Toistaiseksi lakimme yhä suojelee vankasti uskonnonvapautta.
Kun kulttuurin valtavirta kääntyy -
juutalais-kristillistä perintöä vastaan, suoja voi rapautua nopeasti.
Käännekohdan tultua tilanne kiihtyy hyvin nopeasti laaja-alaiseksi.
Teen tätä sarjaa, koska koen pakottavaa tarvetta -
ja koska suurin osa uskovista ei ole valmis vainon paineisiin.
Ja se on hyvin vaarallista. Tiedän sen omasta kokemuksesta.
Olin murtua etenkin ensimmäisenä vankilavuotenani.
Harkitsin itsemurhaa. Olin pelon ja epätoivon vallassa.
Jumalasuhteeni joutui kriisiin.
Jumala pyrki vankeudellani ainakin opettamaan paineen sietämistä -
myös heikkona ja murtuneena; -
osittain siksi, että voin rohkaista muita kestämään paineissaan; -
rohkaista sinua.
Mieluummin toisin erilaista viestiä: kevyempää, iloisempaa.
Mutta tämän viestin Jumala on minulle antanut ja valmistanut.
Korostan siis sarjassani edessä olevia hengellisiä vaaroja -
ja ehdotan tapoja valmistautua kestämään ne.
Lista ei ole kattava. Siinä on oppimaani ja tekemääni, -
joka auttoi minua kestämään kovassa paineessa ja auttanee sinuakin.
Varautumisen suhteen jotkut ajattelevat käytännön asioita: -
hankitaan generaattori, muonaa, käteistä rahaa.
Käytännön teot ovat ihan okei, mutta minä keskityn sydämen varautumiseen.
Se on paljon tärkeämpää. Se ratkaisee, pysymmekö uskollisina.
Perimmäisenä tavoitteena onkin olla uskollinen loppuun asti.
Nyt puhun siitä, miten alkaa varautuminen paineen kestämiseen.
Se on perusasia. Sitä äsken teimme.
Pitää puhua vainosta, tiedostaa se, tehdä suunnitelmia.
Sitä on pidettävä mahdollisena.
Puhun nyt pastoreille, johtajille, vaikuttajille, -
vanhemmille, isovanhemmille. Te huolehditte toisista.
Jos emme puhu siitä, ja synkkä hyöky iskee, -
se järkyttää monia. Sen takia he ovat vaarassa luhistua.
Tämä johtuu erityisesti siitä, että vaino eroaa muista koetuksista.
On monia ahdistuksia, joilta on vaikea välttyä.
Sairaus, menetyksen suru, välirikko. Se ei vain ole mahdollista.
Vaino on erilaista, koska paine yleensä lakkaa, kun antaa periksi.
Tästä syystä varaudumme etukäteen.
Kun vaino sitten tulee ja pelkäämme, emme pakene, vaan seisomme lujina.
Vielä muutama asia, jonka voi tehdä.
Lue Uutta testamenttia uusin silmin. Siellä on valmiuskehotuksia -
ja esimerkkejä voitokkaasti vainoissa eläneistä ihmisistä.
Vankilassa luin 2. Timoteuskirjettä. Paavali laati sen ennen mestaustaan.
1. Piet. puhuu kristityille, jotka kärsivät tehtyään hyvää.
Lue evankeliumeita tarkaten, mitä Jeesus sanoo vainosta; -
miten Hän itse suhtautuu vainoihin ja miten valmistelee opetuslapsiaan.
Tee päätöksiä nyt. Sovi läheistesi kanssa: -
"'Minä ja minun perheeni palvelemme Herraa', vaikka se kävisi kalliiksi."
Ala myös rukoilla nyt, että sinulla ja läheisilläsi -
riittäisi uskoa ja voimaa kestää. Tähän Jeesus opetuslapsia kehotti.
"Valvokaa ja rukoilkaa, ettette joutuisi kiusaukseen; -
henki tosin on altis, mutta liha on heikko."
Pietari sanoi vainotuille uskoville: -
"[...] valvokaa. [...] vastustajanne, perkele, käy ympäri niinkuin -
[...] jalopeura, etsien, kenen hän saisi niellä."
Ota myös oppia vainotuilta, edelläsi menneiltä, jotka kestivät uskossa.
Vakiintuneen ajattelun mukaan vainoa EI täällä tule.
Meidän on siis muutettava ajatteluamme.
Tämä ei ole tavanomaisen toiminnan aikaa seurakunnassa.
Moni seurakunta pyrkii laajenemaan, mutta hyvin harva valmistautuu -
hyökyaaltoon, joka on iskemässä.
Jotkut ystäväni odottavat herätystä. Kunpa tulisikin uusi suuri herätys.
Mutta ennen herätyksen tulta saatamme joutua puhdistavaan tuleen.
Meidän pitää siis ensisijaisesti valmistautua juuri nyt.
Vankeuteni alussa äitini sai käydä luonani. Hän sanoi minulle: -
"Andrew, hyvin moni on kärsinyt Jeesuksen Kristuksen tähden.
Tämä hyvin pitkä jatkumo alkaa kahdentuhannen vuoden takaa.
Poikani, nyt on sinun vuorosi seistä tuossa jatkumossa."
Se oli kovaa kuultavaa. Mutta se oli oikein suhteutettu.
Varaudu siihen, että SINÄ saatat joutua seisomaan tuossa jatkumossa.
Karu totuus on, että Jumala sallii omiensa kärsiä vainoa.
Se voi olla vaikeampaa kuin luulemme.
Minulla oli ihanteellinen näkemys selviytymisestäni vankeudessa.
Minua olisi varmaan auttanut tieto siitä, miten vaikeaa se voi olla.
Olisin voinut mukauttaa ajatteluani ja odotuksiani.
Joku sanoo vakaalla rintaäänellä: -
"Vaino on hyväksi." Sanotaan miltei uhmakkaasti: -
"Se rakentaa seurakuntaa. Siitä vaan!"
Pitää varoa olemasta liian varma.
Toistan: se voi olla vaikeampaa kuin luulemme.
Myös Jumalan uskollisuus, apu, armo voivat näyttää muulta kuin odotamme.
Kerron pari esimerkkiä. Paavali julisti, 2. kirje Timoteukselle 4:18.
Tämä on lempijakeitani. "Herra päästää minut kaikesta pahasta -
ja pelastaa minut taivaalliseen valtakuntaansa." (RK)
Mutta kirjoittaessaan Paavali virui tyrmässä odottamassa teloitusta.
Turva ja pelastuminen voivat siis olla erilaisia kuin kuvittelimme.
Jeesus sanoo opetuslapsille, -
että heitä vainotaan, kaikki vihaavat heitä, jotkut vangitaan, -
jotkut heistä surmataan.
Kuvattuaan kaiken kauhean, mitä voi tapahtua, Hän sanoo: -
"Mutta ei hiuskarvaakaan teidän päästänne katoa."
Välttyminen pahalta ei siis ehkä ole sellaista kuin odotin.
Murruin siis 1. vankeusvuotenani. Murruin kokonaan ja toistuvasti.
Luulin harvojen kamppailevan niin. Pohdin, mitä vikaa minussa on.
Vapauduttuani kuulin, että moni muu uskon takia vangittu -
on kokenut samaa kuin minä.
Moni on vapautuessaan rikki henkisesti ja muutoin -
eikä oikein saa elämästä kiinni.
Ei se ole voittokulkua, kuten on totuttu lukemaan elämäkerroista.
Olemme inhimillisiä ja murrumme.
Ja jotenkin Jumala sallii sen.
En tiedä, vangitaanko ketään teistä uskon takia, mutta kaikki vaino -
on kyllä vaikeaa. Hinta on kova.
En halua lietsoa pelkoa sanoillani.
Ei Jeesuskaan lietsonut varoittaessaan vainosta.
Rohkaisen meitä olemaan järkeviä ja vahvistamaan sydäntämme -
ollaksemme valmiita, nähdäksemme asiat oikein -
ja pysyäksemme uskollisina. Tämä voi olla raskas aihe.
Juuri siksi, että aihe voi olla lannistava, meidän on muistettava -
totuus Jeesuksen ylivertaisuudesta; kuva Jeesuksesta leijonana.
Hän ei kukistu.
Synkkä hyöky on vyörymässä seurakuntaan täynnä Saatanan vihaa.
Se pitää uskoa. Hänhän haluaa tuhota seurakunnan.
Jeesus varoittaa, että vaikeuksissa moni kokee kiusausta kääntyä pois.
Ei jokainen pysy uskollisena.
Mutta Jumala ei salli Saatanan tuhota seurakuntaa.
Hän käyttääkin tätä synkkää hyökyä asioiden korjaamiseen.
Jumala on toden totta mukana, ja tulos on oleva hyvä.
Hän käyttää tulevia paineita puhdistavana tulena -
puhdistaakseen seurakuntansa.
Hän haluaa tarttua seurakuntansa sydämiin, -
valloittaa jälleen omiensa sydämet.
"Narnia"-kirjoissaan C. S. Lewis kertoo hevosesta ja pojasta, -
jotka pyrkivät Narniaan. Matka on täynnä vastuksia ja vaaroja.
Avainkohtia on yöllinen taival hyvin vaarallisessa vuoristossa.
Pimeässä ei näe mitään, on kalliojyrkänteitä.
Mutta suuri Aslan-leijona ohjaa heidät toiselle puolelle.
Jumala tähdensi minulle tätä kuvaa vankilassa.
Vuosi ennen pidätystäni joku sanoi rukoillessaan puolestamme, -
että edessäni on vaarallinen matka, mutta selviän, jatkan taivallusta, -
koska Jumala on kanssani. Kirjoitimme sen muistiin.
Ennen pidätystämme vaimon käteen sattui tämä rukous -
ja muutama muu satunnainen lappu, kun hän kiiruhti rukousretriittiin.
Jumalan ajoittamana hän käsitteli juuri tätä rukousta -
ihan vaarallisen matkani kynnyksellä. Pohdin sitä usein vankilassa.
Siellä oli koetusta, todellista vaaraa. Ajoittain olin vähällä nujertua.
Jumala halusi tähdentää minulle leijonaa.
Että leijona oli läsnä ja veisi minut toiselle puolelle.
Veljet ja sisaret, olemme vaarallisella matkalla.
Tulee koetuksia ja vaaraa. Mutta leijona on kanssamme.
Jossain vaiheessa se loppuu. Ja voiton vie leijona -
ja ne, jotka ovat Hänen puolellaan. Hän ei kukistu.
Pidä kuva Juudan leijonasta mielessäsi etenkin ensi kerralla, -
kun puhun kenties ilmeisimmästä hengellisestä vaarasta: pelosta -
ja siitä, miten opin käsittelemään sitä.
Suomennos: Marja Sevón