JUMALA PUHUU ERÄMAASSA
Israelin kansan erämaavaellus Egyptistä Kanaaninmaahan
Israelin kansa oli entisessä super-imperiumissa eli Egyptissä -
joutunut poliittisista syistä orjakansan asemaan.
Jumalan lupaus Kanaaninmaan perimisestä oli yhä voimassa.
Jumala näki heidän raskaat olosuhteensa orjuudessa, -
ja niin Hän vei 3 milj. suuruisen kansan pois Egyptistä.
Luvatun maan sijaan, he päätyivätkin ensin erämaahan.
Noin 2 kuukauden pituiseksi kuviteltu matka venyikin 40 vuodeksi!
ERÄMAAVAELLUS - Mahdoton tehtävä
5. Moos. 8:15,16 "kuljetti sinua suuressa ja hirmuisessa, -
myrkyllisten käärmeiden ja skorpionien ja kuivien, -
vedettömien maiden erämaassa, -
vuodatti sinulle vettä kovasta kalliosta ja antoi erämaassa sinulle -
mannaa syödä, jota sinun isäsi eivät tunteneet -
-nöyryyttääksensä ja koetellaksensa sinua -
ja lopuksi sinulle hyvää tehdäksensä."
Mooseksen ollessa 80-vuotias Jumala antoi hänen tehtäväkseen -
viedä 3 milj. suuruinen kansa Egyptistä erämaahan.
Joukossa oli karjaa, vanhuksia, sairaita ja imeväisikäisiä, -
ja koko kansan omaisuus! Mooses saattoi pelätä tällaista tehtävää.
Mooses tiesi mitä elämä erämaan kovissa oloissa tarkoittaa, sillä -
hän oli paimentanut Jetro-isänsä lampaita erämaassa 40 vuoden ajan.
Jumala vei erämaahan Mooseksen, joka ei pitänyt siitä lainkaan.
Hänhän oli varttunut Egyptin palatsissa, -
saanut hyvän koulutuksen, herkullista ruokaa ja luksusta..
Aina emme käsitä, miksi Jumala vie tilanteisiin, joista emme pidä.
Koko Mooseksen 40 vuoden aikana saama kokemus erämaasta -
toimi valmennuksena hänen seuraavaa tehtäväänsä varten.
Tehtävän vaativuus oli jättimäinen, ja Mooses ymmärsi sen.
Mooses tiesi, että hänen tuli muuttua Jumalan tahdon mukaiseksi.
Jumala ei kaivannut voimakasta eikä karismaattista Moosesta.
Hän tarvitsi nöyrän Mooseksen!
Mekin luulemme välillä olevamme valmiita eri tehtäviin.
Jumala tarvitsi Moosesta ennen kaikkea nöyränä palvelijanaan.
Mooseksen oli paettava erämaahan Faaraon halutessa tappaa hänet.
Tavallaan Jumala kätkee meidätkin välillä "erämaahan" -
suojellakseen, vaaliakseen ja valmentaakseen meitä.
Daavid vietti 7 vuotta Juudean erämaassa paeten Saulia.
Erämaan ankarissa olosuhteissa voi helposti menettää henkensä -
vedenpuutteen, myrkkykäärmeiden, skorpionien tms. takia.
Mutta Mooseksen piti tutustua erämaan olosuhteisiin etukäteen -
ymmärtääkseen, mitä 3 milj. joukon vienti erämaahan vaati ja merkitsi.
Emme voi johdattaa ketään tielle, jota emme itse ole ensin kulkeneet.
Ps. 64:2 " Kätke minut pahain seuralta, -
väärintekijäin riehuvalta joukolta"
Israelin kansan tuli kulkea kahden erämaan halki: -
Siinain erämaan, joka tänään kuuluu Egyptiin, -
ja vielä Juudean erämaan poikki -
matkalla maahan, jonka Jumala oli jo Abrahamille luvannut.
Mietitään hieman Jumalan tekemää suunnitelmaa.
Jumala suunnittelikin huolehtivansa kansasta erämaassa -
vähän pidempään. Näin Hän sai valmentaa kansaa -
ennen perillepääsyä Luvattuun maahan.
Mutta kuten Raamatusta näemme, kaikki tämä venyi, venyi ja venyi..
Hyvät ystävät. Näin tapahtuu usein myös meidän elämässämme.
Jumala vie suunnitelmansa mukaan "erämaahan" myös meidät.
Elämäämme voi ilmaantua "kuivuutta, vaikeuksia, kovia helteitä...." -
jolloin hikoilemme, olemme janoisia ja yksinäisiä kuten erämaassa.
Mutta Jumala ei ollut suunnitellut erämaavaelluksen kestävän 40 v., -
eli israelilaisten käyttämä aika ei ollut Jumalan suunnittelema.
Ajattelen monia ihmisiä, joiden elämää olen välillä seurannut.
Heidän voi selvästi nähdä joutuneen omaan erämaahansa.
Sen sijaan, että ihminen läpäisisi erämaavaiheen -
ja pääsisi unelmiensa maahan, hän juuttuukin erämaahansa.
Israelin kansa vaelsi ja kiersi erämaassa 40 vuotta ja aina vaan, -
yrityksistä huolimatta, kansa päätyi takaisin lähtöpisteeseen.
Monet kuolevat erämaassa, kuten kävi myös israelilaisille.
On parempi RIENTÄÄ erämaan halki ja tarttua Jumalan lupauksiin!
Mooses ymmärsi saaneensa Jumalal- ta täysin mahdottoman tehtävän.
Mitään tämäntapaistakaan ei kukaan ollut ikinä vielä tehnyt.
3 milj. suuruinen kansa tarvitsi päivittäin tonneittain vettä, -
tonneittain ruokaa, vaatteita, jalkineita yms. - eli asioita, -
joita erämaassa ei voi ostaa.
Jumala antaa elämämme aikana mahdottomia tehtäviä myös meille.
Joku kysyi - mistä tietää, onko tunne sydämessä Jumalasta vai ei?
Hyvä vastaus on tämä: Jos pystyt suoriutumaan tehtävästä itse, -
tunne on lähtöisin sinusta. Mutta jos tehtävä on täysin mahdoton, -
sydämen tunne on todennäköisimmin lähtöisin Jumalasta.
Välillä Jumala antaa meillekin tehtäviä, joihin emme vain pysty.
Ei ole rahaa, yhteistyökumppaneita, varusteita eikä aikaakaan.
Meillä ei ole mitään, mutta silti Jumala sanoo: "Mene ja aloita".
Varttuneellekin Hän saattaa sanoa: "Ala tehdä jotakin täysin uutta".
Jumala sanoi 50-vuotiaalle Jumalan miehelle: "Perusta seurakunta".
Uusi seurakunta 50-vuotiaana! Siinä iässä moni laatii jo yhteenvetoa.
Mies ryhtyi toimeen, jonka jälkeen hänen palvelunsa alkoikin laajeta.
Raamatun mukaan, uusia asioita toteuttivat usein juuri ikäihmiset.
He ovat toimineet mahdottomissa olosuhteissa ilman voimavaroja.
Kansan saavuttua erämaahan, siellä löytyi heille kaikki tarpeellinen.
Jumala järjesti vedet, ravinnon, vaatetuksen, kaiken, -
ja lisäksi Jumala piti heidät myös terveenä.
Tartu sinäkin rohkeasti Jumalan antamaan, "mahdottomaan" tehtävään.
Mooses sai tuotua Israelin kansan erämaasta pois Jumalan avulla, ja -
samoin Hän auttaa sinuakin.
MEITÄ KOETTELEVA ERÄMAA
1. Kor. 10:1-11 "Sillä minä en tahdo, veljet, pitää teitä tietämättöminä -
siitä, että isämme olivat kaikki pilven alla ja kulkivat kaikki meren läpi -
ja saivat kaikki kasteen Moosekseen pilvessä ja meressä -
ja söivät kaikki samaa hengellistä ruokaa -
ja joivat kaikki samaa hengellistä juomaa.
Sillä he joivat hengellisestä kalliosta, joka heitä seurasi; -
ja se kallio oli Kristus.
Mutta useimpiin heistä Jumala ei mielistynyt, -
koskapa he hukkuivat erämaassa.
Tämä tapahtui varoittavaksi esimerkiksi meille, -
että me emme pahaa himoitsisi, niinkuin he himoitsivat.
Älkää myöskään ruvetko epäjumalanpalvelijoiksi -
kuten muutamat heistä, niinkuin kirjoitettu on: -
"Kansa istui syömään ja juomaan, ja he nousivat iloa pitämään".
Älkäämmekä harjoittako haureutta, -
niinkuin muutamat heistä haureutta harjoittivat, -
ja heitä kaatui yhtenä päivänä kaksikymmentä kolme tuhatta
Älkäämme myöskään kiusatko Herraa, -
niinkuin muutamat heistä kiusasivat ja saivat käärmeiltä surmansa.
Älkääkä napisko, niinkuin muutamat heistä napisivat -
ja saivat surmansa tuhoojalta.
Tämä, mikä tapahtui heille, on esikuvallista ja on kirjoitettu -
varoitukseksi meille, joille maailmanaikojen loppukausi on tullut."
Erämaa vaikuttaa eri ihmisiin eri tavoin.
Koko Mooseksen Egyptistä johdattama -
3 milj. suuruinen kansa söi samaa mannaa ja joi vettä samasta kalliosta.
1. Kor. mukaan, 3 milj. ihmistä kokivat kaiken täysin samoin.
Heprealaiskirjeen mukaan suurin osa ei tarttunut Jumalan lupaukseen, -
eikä siksi ollut Jumalan mieleen.
Hepr. 3 " Katsokaa, veljet, ettei vain kenelläkään teistä ole paha, -
epäuskoinen sydän, niin että hän luopuu elävästä Jumalasta, -
vaan kehoittakaa toisianne joka päivä, niin kauan kuin sanotaan: -
"tänä päivänä", ettei teistä kukaan synnin pettämänä paatuisi;"
"Kun sanotaan: "Tänä päivänä, jos te kuulette hänen äänensä, -
älkää paaduttako sydämiänne, niinkuin teitte katkeroituksessa",
ketkä sitten, vaikka kuulivat, katkeroittivat hänet? Eivätkö kaikki, -
jotka olivat Mooseksen johdolla lähteneet Egyptistä?
Mutta keihin hän oli vihastunut neljäkymmentä vuotta? Eikö niihin, -
jotka olivat syntiä tehneet, joiden ruumiit kaatuivat erämaahan?
Ja keille hän vannoi, etteivät he pääse hänen lepoonsa?
Eikö tottelemattomille?
Ja niin me näemme, että he epäuskon tähden eivät voineet siihen päästä."
JORDAN - Portti Luvattuun maahan
Olemme Qasr al-Yahudissa, kohdassa jossa 3 milj. israelilaista -
tuli kävellen Jordanin yli ja astui omalle perintömaalle.
Qasr al-Yahud on erittäin historiallinen paikka.
Tänään tämä joki on hyvin kapea.
Sadekausina vesi nousee yli päämme kohdassa, jossa nyt seisomme.
Mutta joen vesi lakkasi virtaamasta ja yläjuoksun vedet pysähtyivät -
maanomistajien astuessa omalle maalleen.
He lähtivät valloittamaan kaupunkeja - alkaen Jerikosta, -
ja he leiriytyivät Gilgaliin.
Joos. 3:14 "Kun kansa sitten lähti liikkeelle teltoistaan mennäksensä -
Jordanin poikki, liitonarkkia kantavien pappien käydessä kansan edellä, -
ja niin pian kuin liitonarkin kantajat tulivat Jordanille ja -
liitonarkkia kantavien pappien jalat painuivat rantaveteen, -
niin vaikka Jordan koko elonleikkuuajan -
on tulvillaan yli kaikkien äyräidensä,
pysähtyi ylhäältä päin virtaava vesi ja seisoi yhtenä roukkiona -
hyvin kaukana Aadamin luona,-
sen kaupungin, joka on Saaretanin vieressä; -
ja se vesi, joka virtasi alaspäin Aromereen, Suolamereen, -
hävisi kokonaan. Niin kansa kulki virran yli Jerikon kohdalta.
Ja Herran liitonarkkia kantavat papit seisoivat alallaan -
kuivalla pohjalla keskellä Jordania, kaiken Israelin kulkiessa -
kuivaa myöten, kunnes koko kansa oli ehtinyt kulkea Jordanin yli."
JERIKO - Ensimmäinen koetinkivi
Vaikka Israel oli saapunut Kanaaninmaahan, -
sen piti taistellen valloittaa maa kaananilaisilta.
Jumala on antanut lupauksia. Raamatussa mainitaan -
lähes 3000 lupausta, jotka kaikki on tarkoitettu myös meille.
Mutta lupauksia ei kanneta meille hopeatarjottimella, vaan -
meidän tulee kilvoitella päästäksemme niistä osallisiksi.
Meidän on uskottava ja rukoiltava loppuun asti, periksi antamatta.
Silloin Jumalan lupaukset kuuluvat uskon kautta myös meille.
Siten toimimalla Kaananinmaakin saatiin valloitettua.
Juuri nyt seison maailman vanhimman kaupungin raunioilla.
Jalkojeni alla on 6000 vuotta vanha sivilisaatio, -
eli Jerikon vanha kaupunki.
Raamatun mukaan Jerikon muurit olivat niin paksut, että -
sen päällä saattoi kärryilläkin liikkua edestakaisin.
Portto Rahab piilotti kotiinsa kaksi israelilaista vakoojaa.
Tieto vakoojien tulosta levisi, ja heitä alettiin ajamaan takaa.
Mutta Rahab kätki vakoojat muurin päälle pellavanvarsien alle.
Vastapalkkiona tästä, Rahabin piti laskea -
ikkunastaan alas punainen köydenpätkä merkiksi siitä, että -
tässä asui hänen perheensä, joiden henki Israelin tuli säästää.
Joos. 2:11 " Kun me sen kuulimme, raukesi meidän sydämemme, -
eikä kenessäkään ole enää rohkeutta asettua teitä vastaan; -
sillä Herra, teidän Jumalanne, -
on Jumala ylhäällä taivaassa ja alhaalla maan päällä."
Vaikka Jerikon puolustajia suojasi paksut kaupunginmuurit, -
olivat he kuitenkin kauhuissaan. He tajusivat, että valloittajien, -
eli Israelin Jumala, oli taivaan ja maan luonut Jumala.
Välillä mekin pidämme vihollistamme tosi pelottavana.
Sellaisena, joka uhkaa meitä kuten Goljat uhkasi Daavidia.
Mutta asia on päinvastoin -
vihollisemme on kauhuissaan ja pelkää meitä!
Jerikon kaupungin valloitus näytti enemmänkin sirkukselta.
Raamattu kertoo, kuinka Israelin kansa kiersi kaupungin ympäri -
kerran päivässä kuuden päivän ajan, hiljaa - puhumatta sanaakaan.
Muurin päällä seisovat kaupungin puolustajat -
olivat aluksi hyvin hämmästyneitä nähdessään alas katsoessaan tämän.
Jonkin päivän päästä he saattoivat nähdä tilanteen jo koomisena..
Viikon loppuessa he nauroivat ja pilkkasivat jo pelottomasti, -
sillä näytti siltä, ettei mitään tapahtuisikaan.
Mutta nauru, pilkka ja ivailu loppui seitsemäntenä päivänä, -
sillä silloin Israelin kansa kiersi kaupungin seitsemän kertaa.
Ja siihen loppui myös hiljaisuus.
Pasuunoihin puhallettiin ja kansa huusi kuuden päivän edestä, -
ja silloin kukistuivat muurit.
Oletettavasti muurit eivät kaatuneet ulos- tai sisäänpäin, -
vaan ne vajosivat suoraan maan sisään, sillä -
Israelin vakoojat vastaanottaneen Rahabin talo jäi pystyyn.
Se oli ainoa pystyyn jäänyt muurin osa, joka ei vajonnut maan sisään!
Miksi? Siksi, että Jumala pitää uskollisesti lupauksensa.
Ja Israel piti Rahabille antamansa lupauksen siitä, että -
se pelastaisi Rahabin perheineen. Niin valloitettiin tämä kaupunki, -
jonka raunioilla seisomme katsomassa muureja ja rakennelmia.
Mutta kaikki mitä näemme, on erittäin kunnioitusta herättävää!
Joos. 6:26 "Siihen aikaan Joosua vannotti tämän valan: -
"Kirottu olkoon Herran edessä se mies, -
joka ryhtyy rakentamaan tätä Jerikon kaupunkia.
Sen perustuksen laskemisesta hän menettäköön esikoisensa -
ja sen porttien pystyttämisestä nuorimpansa.""
Juuri niin tapahtui.
Mies, joka 300 vuotta myöhemmin jälleenrakensi tämän kaupungin, -
menetti esikoisensa.
Jumalan sana ei tyhjänä palaa! Ei, vaikka aikaa olisi kulunut 300 vuotta.
1. Kun. 16:34 "Hänen aikanansa beeteliläinen Hiiel -
rakensi uudelleen Jerikon.
Sen perustuksen laskemisesta hän menetti esikoisensa Abiramin, -
ja sen ovien pystyttämisestä hän menetti nuorimpansa Segubin, -
Herran sanan mukaan, jonka hän oli puhunut Joosuan, -
Nuunin pojan, kautta."
Jerikon päälle langetettu kirous on jatkunut tähän päivään asti, -
eivätkä nykyajan rakentajatkaan ole kyenneet sitä kirousta murtamaan.
Kun ajaa kaupungin läpi, tunnelmaa kuvaa sana - "epätodellinen".
Luksustalojen vierellä haisevissa jätekasoissa on mm. vuohenraatoja.
Palavien autonrenkaiden vieressä on jätettä, roskaa ja täysi kaaos.
Ja niiden vieressä taas kauniit kauniit hotellit.
Nykyiset rakentajatkaan eivät ole murtaneet kirousta, -
jonka Joosua langetti yli 3000 vuotta sitten.
Tähän voisimme lopettaa selonteon -
Israelin kansan pitkästä matkasta erämaan halki.
He pääsivät viimein omaan maahansa, -
jonka Jumala oli luvannut heille ikuiseksi perinnöksi -
jo 400 vuotta aiemmin. Nyt he olivat päässeet ikiomaan kotiinsa.
Suomennos: Irene Tarkka