JUMALA PUHUU ERÄMAASSA
ERÄMAAN LUMO - Mikä tekee erämaasta oleellisen
Seison keskellä Juudean erämaata.
Erämaan lumo ja salaperäisyys merkitsevät minulle todella paljon.
Sen värisävyt tekevät pohjoisen asukkaisiin vaikutuksen -
jo siksi, että se poikkeaa niin paljon oman kotimaamme maisemista.
Virossa kävellessämme näemme vihreän sävyjä tummasta vaaleaan -
ja lisäksi erivärisiä kukkiakin.
Mutta erämaassa värimaailma vaihtuu ruskean sävyihin.
Täällä löytyy sävyjä mustanruskeasta vaaleanruskeaan, -
jotain vihertävää ja punertavaa ja vähän muitakin värejä...
Erämaa on kova ja ankara paikka.
Erämaahan tullessamme emme ehkä tajua ympärillä vallitsevia uhkia.
Kulkiessa meitä vaivaa kuumuus ja veden puutteen aiheuttama jano.
Jos eksymme, syötävää ei ole.
Eli olemme koko ajan vaarassa menettää jopa henkemme.
Nämä ankarat olosuhteet ja vaarat muistuttavat meitä siitä, -
että Jumala on luonut meidät olemaan Hänestä itsestään riippuvaisia.
Israelin kansa kulki erämaassa 40 vuotta ollen Hänestä riippuvainen.
He tarvitsivat Jumalaa saadakseen ruokaa, vettä, vaatteita jne.
Seisoessamme erämaassa -
käsitämme, ettei Jumala luonut meitä elämään itsenäisesti, -
vaan me tarvitsemme Jumalaa aina!
"Jumala, sinä olet minun Jumalani, sinua minä etsin varhain; -
sinua minun sieluni janoaa, sinua halajaa minun ruumiini kuivassa -
ja nääntyvässä, vedettömässä maassa.
Niin minä katselin sinua pyhäkössä, nähdäkseni sinun voimasi ja kunniasi.
Sillä sinun armosi on parempi kuin elämä, minun huuleni ylistäkööt sinua.
Niin minä kiitän sinua elinaikani, nostan käteni sinun nimeesi.
Minun sieluni ravitaan niinkuin lihavuudella ja rasvalla, -
ja minun suuni ylistää sinua riemuitsevilla huulilla, -
kun minä vuoteessani sinua muistan ja ajattelen sinua yön vartiohetkinä.
Sillä sinä olet minun apuni, ja sinun siipiesi suojassa minä riemuitsen.
Minun sieluni riippuu sinussa kiinni, sinun oikea kätesi tukee minua."
Ps. 63:2-9
Erämaan lumo ei ole mitään uutta.
Jo 3000 vuotta sitten Daavid pakeni Saulia ja löysi turvapaikan -
mm. täältä löytyneistä luolista. Ja kun hän tarttui kanteleeseen, -
hän sai vahvan inspiraation virsien kirjoittamiseen.
Me, jotka olemme tehneet virsiä, musiikkia tai luoneet taidetta -
tiedämme hyvin tarvitsevamme siihen sopivan ja -
meitä inspiroivan ympäristön.
Tullessani tänne ja seisoessani näiden vuorten välissä, -
tunnen selvästi jonkin alkavan virtaamaan minussa....
Kaikki Daavidin kirjoittamat virret syntyivät tietyn ympäristön -
ja eri olosuhteiden vaikutuksesta. Myös tänään lukemiemme -
monien psalmien syntyyn vaikutti erämaan lumo.
Erämaa voi inspiroida meitä -
tuomalla meille sisäistä henkistä tietoisuutta.
Eli se lisää inspiraatiota ja henkisyyttä.
Kaikki ympärillä oleva tekee vaikutuksen salaperäisyydellään.
Se voi nostaa meissä esiin asioita, joita emme muualla kohtaisi.
ERÄMAASSA on vielä kullan arvoista...
Juudean erämaa on kivierämaa.
Se ei ole samanlainen erämaa kuin elokuvassa Alibaba ja 40 rosvoa, -
jossa tuuli lennättää hiekkaa. Tämä ei ole hiekkaerämaa.
Hiekkaerämaat jäävät kauemmaksi Jordanin joen toiselle puolen -
ja Egyptin taakse Saharaan.
Mutta täällä sijaitseva erämaa on kivinen ja vuoristoinen.
Kun Mooses johdatti Israelin kansan eli n. 3 milj. ihmistä -
tähän samaan vedettömään erämaahan, -
kansa alkoi nopeasti valittaa.
Vettä ei vaan ollut!
Voimme lukea tästä ja tuomita Israelin kansan sanoen: -
"Mitä te valitatte? Miksi olette tuollaisia marisijoita?"
Mutta tänne ei tarvitse kesällä tulla kuin yhdeksi päiväksi -
tunteakseen kuumuuden ja veden puutteesta heti syntyvän janon.
Sen kokemuksen jälkeen emme ehkä enää tuomitsekaan Israelin kansaa.
Ymmärrämme valituksen syntyvän heti, ellei ole vettä mitä juoda.
"Sitten Mooses antoi israelilaisten lähteä liikkeelle Kaislameren luota, -
ja he menivät Suurin erämaahan. Ja he vaelsivat kolme päivää -
erämaassa löytämättä vettä." (2. Moos. 15:22)
"Ja koko Israelin kansa napisi -
Moosesta ja Aaronia vastaan erämaassa;" (2. Moos. 16:2)
Olen tuonut teidät erämaahan ihan tietystä syystä.
Suuri osa Raamatun tapahtumista syntyi juuri täällä.
Lukiessamme emme ehkä käsitä, että tällaisessa erämaassa -
Jeesus paastosi 40 päivää.
Israelin kansa teki lähes yliluonnollisen, -
noin 40 vuotta kestäneen vaelluksensa tämän erämaan halki.
Tänne tulivat Johannes, ja Jumalaa etsivät Essealaiset, jotka -
perustivat Qumraniin oman yhteisön.
Daavid piileskeli täällä olevissa luolissa ja halkeamissa, -
kun kuningas Saul ajoi häntä takaa ja halusi tappaa hänet.
Tämän erämaan halki ovat kävelleet monet vaeltajat ja matkaajat, -
kuten Ruut ja Noomi matkallaan Moabista Betlehemiin.
Olen vakuuttunut siitä, että ymmärtääksemme Raamattua -
syvällisemmin ja perusteellisemmin, meidän tulee ymmärtää erämaata.
Toin teidät tänne, koska meille virolaisille erämaa on kaukana.
Suurin osa virolaisista ei ole varmaan koskaan käynyt erämaassa.
Siksi haluankin kertoa sinulle Raamatun tapahtumista erämaassa.
Haluan kertoa erämaan ilmastosta, vedestä, eläimistä ja luonnosta.
Tietysti kerron täällä syntyneistä tapahtumista ja -
siitä, mitä elämässään kokivat ne ihmiset, joista luemme Raamatusta.
Heidän elämänsä sisälsi yllättävän paljon meille yhteisiä tekijöitä.
Rakas ystävä. Usko, että Jumala avaa erämaan myös sinulle, -
kuten Hän on tehnyt minulle, jotta voit kuulla, mitä erämaa viestii.
Tiesitkö Raamatun sisältävän "Erämaassa" -nimisen kirjan?
Se on Neljäs Mooseksen kirja, jonka hepreankielisessä nimessä -
ensimmäisen sanan jälkeinen sana tarkoittaa "Erämaassa".
Se kuvaa tapahtumia erämaassa, kun Jumala oli johdattanut -
kansansa pois Egyptistä, eli kyse on n. 40 vuoden ajanjaksosta.
Mekin telttailemme perheen kanssa joskus, mutta nämä ihmiset -
elivät erämaassa 40 vuotta - eivätkä suinkaan etsien vain seikkailua!
Heillä oli mukana koko omaisuus, eläimet, lapset, vanhukset...
Hampurilaiskioskit ja jääkaapit kylmine juomineen puuttuivat!
He elivät erämaassa vain sillä, mitä heillä oli mukanaan.
Kuvitelkaa jossakin tässä olevaa 3 miljoonan ihmisen leiriä.
He asuvat teltoissa, ja keskellä leiriä sijaitsee Jumalan pyhäkkö, -
jossa elää Jumala itse!
Kuvitelkaa, kuinka tällaisena kuumana päivänä leirin kohdalla -
olikin pilvipatsas, joka suojasi heitä auringon paahteelta.
Öisin kun erämaassa oli kylmä, Jumala antoi tulipatsaan lämmittää.
Eipä ihme, että lähiseutujen kansat pelkäsivät tätä kansaa, -
jonka keskellä eli Jumala, ja vieläpä tällä tavalla!
Mooseksen piti paeta Egyptistä henkensä edestä.
Jumala johdatti hänet erämaahan Midianiin.
Miehen, joka oli Faaraon palatsin ja helpon elämän hemmottelema, -
pitikin ryhtyä karjapaimeneksi Jetro-nimisen miehen perheessä.
40 vuoden aikana hän oppi siellä erottamaan Jumalan äänen.
Kerran erämaassa hän näki palavan pensaan, ja Jumala puhui pensaasta.
Jumala lähetti hänet viemään Hänen kansansa pois Egyptistä.
Mooses onnistui lopulta viemään kansan erämaahan.
Mutta kansa, joka oli 400 vuoden aikana -
tottunut elämään runsauden keskellä, alkoi nyt napisemaan.
Ihmiset eivät olleet tottuneet erämaan karuihin olosuhteisiin.
Mooses oli kamelin tavoin oppinut elämään kuivassa erämaassa.
Siksi hän tunti erämaan!
ERÄMAASSA on vertaansa vailla oleva tähtitaivas
Aabraham ja patriarkat kulkivat erämaassa kasvattaen karjaa, -
ja erämaa ruokki heidät. Jumala puhui Aabrahamin kanssa -
näyttäen hänelle tähtiä, joiden määrää ei Aabraham voinut laskea.
Eli tähtitaivas kuvasi Aabrahamin tulevien jälkeläisten määrää.
Erämaassa kaivoja tekevästä Iisakista tuli miljonääri.
Jaakob vaelsi täällä 70-päisen klaaninsa kanssa ja -
hänen lapsensa syntyivät siellä missä he sattuivat olemaan.
He jäivät erämaassa eloon ilman juoksevaa vettä ja ilmastointia, -
joihin me nykyään olemme tottuneet.
Aabrahamin saama ilmoitus tähdistä oli mahdollinen vain erämaassa, -
sillä ollessamme esim. kaupungissa, katu- ja mainosvalot yms. -
estävät tähtien näkymistä. Mutta tullessasi erämaahan ja -
vetäytyessäsi tähän hiljaisuuteen, saat nähdä tähdet!
Sama koskee meitä.
Vetäytyessämme Jeesuksen sanoin "rukouskammioon" -
ja sulkiessamme ovenkin, Jumala puhuu ja vastaa meille.
Ystävät - erämaassa opimme, että täällä voi kuulla Jumalan puhuvan.
Olemme hiljaa, näemme tähtiä ja saamme ilmoituksia Jumalalta.
Haluan rohkaista teitäkin, rakkaat ystävät, menemään erämaahan.
Vetäytykää yksinäisyyteen ja viettäkää aikaa Jumalan kanssa.
"Ja hän vei hänet ulos ja sanoi: "Katso taivaalle ja lue tähdet, -
jos ne taidat lukea". Ja hän sanoi hänelle: -
"Niin paljon on sinulla oleva jälkeläisiä".
Ja Abram uskoi Herraan, ja Herra luki sen hänelle vanhurskaudeksi."
Damaskoksen tiellä tapahtuneen rajun kääntymyksensä jälkeen -
Paavali siirtyi Arabia-alueen erämaahan, jossa -
hän halusi miettiä mennyttä elämäänsä ja samalla etsiä Jumalaa.
Se onnistuu erämaan hiljaisuudessa paremmin kuin Jerusalemin melussa.
Siellä erämaan hiljaisuudessa hänelle alkoi muodostua käsitys -
siitä, miksi Jumala oli hänet kutsunut - ja hän alkoi ymmärtää -
myös Uuden testamentin tapahtumia. Ja kaikki tämä syntyi erämaassa!
Daavid paimensi isänsä lampaita juuri tällaisissa erämaissa.
Hän kirjoitti psalmin 23, jota mekin luemme Virossa.
Meille voi helposti syntyä väärinkäsitys siitä, -
mitä Daavid ajatteli sanoessaan "viheriäisille niityille hän vie."
Katsellessamme ympärillemme, emme näe viheriäisiä niittyjä.
Keväisin vuoret ovat täällä kyllä vihreämpiä, mutta -
sellaisia vihreitä niittyjä, virtaavia puroja ja järviä, -
kuin mitä meillä Virossa on, niitä ei ole vaan ne puuttuvat täysin.
Jotta paimen pystyi tällaisessa erämaassa löytämään -
laidunmaita ja virtaavia puroja ruokkiakseen omat lampaansa, -
hänen tuli olla todella taitava! Mutta kuten Daavidin psalmissa, -
Jumala tuntee myös meidän elämämme ja tietää tarkalleen, -
missä elämämme vihreät niityt ja solisevat purot ovat, -
vaikka itse tuntisimme elämämme olevan pelkkää elotonta erämaata.
Jumala on meidän paimenemme.
Hän vie meidät viheriäiselle niitylle virvoittavien vetten tykö.
Nyky-Israelissa on kaksi erämaata.
Erämaa, jossa olemme nyt, on Juudean erämaa, -
joka alkaa Jerusalemin itäreunalta ja -
laskeutuu syvälle Kuolleen meren tai Jordanin laaksoon, -
jossa kulkee nykyisin Israelin ja Jordanian raja.
Raamatun aikaan, kun Joosua tuli tänne ja valloitti Kaanaan maan, -
Israelin raja oli syvällä nykyisessä Jordaniassa.
Silloin tätä aluetta kutsuttiin Moabin maaksi.
Israelin pohjoisraja oli kaukana nykyisessä Syyriassa.
Toinen Israelin erämaa, Negev, on tästä n. 60 km:n päässä etelässä.
Negevin pääkaupungissa Bershebassa asuivat -
Aabraham, Isak ja patriarkat.
Negevin erittäin laaja erämaa ulottuu Israelin -
eteläisimpään kaupunkiin, Eilatiin. Nämä kaksi autiomaata -
kattavat 70% Israelin pinta-alasta.
Juudean erämaa on maailman matalimmalla sijaitseva aavikko.
Kuolleen meren pinta on 420 m alapuolella merenpinnan tason, -
jossa minä parhaillani seison.
Erämaa nousee tästä aina Jerusalemin itäreunoille asti.
Koko rinteen korkeusero on 1100 m, -
eli aika kunnioitettava syvyys yhdelle erämaalle!
Nyt voimme katsoa tätä vilkasliikenteistä valtatietä, -
jonka melu kuuluu tässä taustalla. Mutta Raamatun aikoina -
kun Naomi ja Ruut tulivat kaksin tuolta Moabin tasangolta, -
ei ollut asfalttitietä eikä sileitä kävelyreittejä sen molemmin puolin.
He tulivat noiden vuorten välisiä rotkoja pitkin -
ja se oli varmaan tosi raskas ponnistus! Ajattelepa sitä.
Sen ajan ihmisten on täytynyt olla meitä paljon vahvempia.
Suomennos: Irene Tarkka