Petetty elämä on tämän 2-osaisen ohjelmasarjan nimi.
Evankelista Paavo Järvisen vieraana on toinen pitkän tien kulkija, -
pastorina ja evankelistana elämän- työnsä tehnyt Raimo Rahnasto.
Alkuvuosina Raimo toimi pastorina Ruotsissa monissa seurakunnissa, -
kuten Tukholmassa, Malmössä ja Trelleborgissa.
Myöhemmin tie toi Suomeen, jossa hän on ollut pastorina 10 srk:ssa -
Kotkassa, pääkaupunkiseudulla, Uudessakaupungissa, Turussa -
ja nyt viimeksi Kuopiossa.
Eläkkeellä Raimo on toiminut muiden tehtävien ohella sielunhoitajana.
Erityisenä haasteena hän kokee ihmiset, -
jotka on johdettu harhaan lupaamalla, -
että miehestä tulee nainen kirurgisin toimenpitein.
Oikeastaan tämä idea lähti liikkeelle siitä, kun olimme Lapissa -
kokouskiertueella. Siellä törmäsimme veli Raimo Rahnastoon.
Meillä oli mahtavat keskustelut silloin Lapissa.
Siitä syntyi idea "Minun onneni".
Raamattuhan käyttää nimeä "Minun onneni on olla Jumalaa lähellä".
Raimo, olet pastori tosi pitkältä ajalta -
ja toiminut eri seurakunnissa. - Joo.
Nykyään vielä kiertelet ympäri maata.
Joo, mihin Jumala ovia availee, sinne mennään.
Kaikki muut ovat kutsuneet, paitsi mormonit ja Jehovan todistajat.
Ei tiedä, vaikka kutsu tulisi. - Ei koskaan tiedä.
Sinne mennään, minne kutsutaan. - Joo, ja ovi aukeaa.
Kyllä minäkin olen hortoillut ympäri maata kauan.
Pastorin homman ohessa olet tehnyt paljon sielunhoitoa?
Joo, melkein kaikissa seurakunnissa, paitsi Uudessakaupungissa -
pastorina ollessa, minulla on ollut sielunhoidollinen -
terapeuttinen vastaanotto. - Mitä on terapeuttinen?
Se on sitä, kun sielunhoidossa kohtaa ongelmia, -
jotka eivät vain "yhdellä rukouksella" -
muutu miksikään. Tulee vastaan ongelmia, -
jotka ovat vähän sydäntä syvempiä.
Niitä on varmaan paljon? - Kyllä. Siksi aikanaan kävin kursseilla -
ja eri seminaareissa, jossa terapiatyöhön johdettiin ja opetettiin.
Olen yhdistänyt sen niin, että seurakunnassa voisin auttaa -
ihmisiä niin, että päätarkoitus on erottaa, -
milloin ongelma hengellinen, milloin puhtaasti psyykkinen -
tai syvemmältä nouseva ongelma. - Oletko kauan tehnyt sielunhoitoa?
Aloitin sen vuosien 1979-1980 taitteessa.
Jos verrataan 80-luvun alkupuolta tähän hetkeen, -
miten ongelmat ovat muuttuneet siitä tähän hetkeen?
Ruotsin kenttä ja Suomen kenttä ovat lopulta aika yhteneväiset.
On tietysti paljon erojakin, mutta aika paljon yhteistä.
Kun verrataan 80-lukua ja tätä päivää, -
niin yhteiskunta on antanut luvallisuuden moneen asiaan, -
jotka sotivat ihmissielua vastaan.
Sitä ei siihen aikaan sillä tavalla ollut.
Jos kärjistetysti sanotaan, -
niin siihen aikaan kuitenkin oli Raamattuun kunnioitus.
Ihmisen minuutta kunnioitettiin enemmän siihen aikaan.
Tällä hetkellä on ihmiselle annettu lupia, -
joissa hän voi itse päättää asioistaan.
Seurauksia hän ei silti ole valmis vastaanottamaan.
Siten on muuttunut. Ennen vähän kunnioittivat Jumalaa -
jumalattomimmatkin ihmiset, kuten täällä Pohjanmaalla sanotaan.
Todistuksessa joskus kuulee, että kyllä olin jumalaton mies silloin.
Se ei tarkoita kirosanaa eikä haukkumasanaakaan, -
vaan se oli silloin eletty elämäntapa.
Jos siihen aikaan vertaa Ruotsia ja Suomea, -
kyllä meillä vielä 80-luvulla oli Raamatulla paikka ihmisen elämässä.
Olihan se. TV:stä ei saanut tulla jumalakielteistä ohjelmaa.
Ne leikattiin pois, joten on tämä muuttunut todella voimakkaasti.
Nyt varmaan ollaan menossa aika huonoon suuntaan, -
jos ajatellaan tilannetta ihmisten kannalta.
Kyllä. Jos ajattelee vaikka viimeistä 10 vuoden jaksoa.
Joskus on henkilöitten kanssa juteltu, -
kun ovat tulleet keskustelemaan ja tuoneet elämänsä rikkinäisyyttä, -
elämän kompurointia ja virhevalintoja.
Aika monet sanovat, että milleniumista lähti mun kaatuminen.
Esim. Kuopiossa, kun olin pappina.
Siellä mulla oli ehkä kaikkein työläin aika, -
mutta samalla myös muutamien lääkäreitten kanssa hyvä yhteistyö.
Pystyin sillä tavalla ohjaamaan avun pariin ihmisiä, -
joiden ongelmat puhtaasti nousivat psyykkisistä, -
jopa perinnöllisistä tekijöistä. - Tuossa mietin, -
että jos otetaan Raamatusta ajatus.
Raamattu sanoo, että Jumala loi ihmisen omaksi kuvakseen.
Hän loi hänet mieheksi ja naiseksi.
Tänä päivänä pyritään nämä sekoit- tamaan, että näin ei olisikaan.
Tämä on varmaan yksi asia, mikä alkaa tuoda ongelmia -
ja rikkinäisyyttä entistä enemmän ihmisten elämään?
Joo, ihan selvästi. Jos ajatellaan tätä aikakautta, -
niin näissä kohtaamisissa ihmisten kanssa, -
kun mennään perimmäisille juurille asti.
Ihmiselämässä lankeemukset jakautuvat niin, -
että on tiettyjä taipumuksia, mutta sitten on seuraan joutumista.
Joutuu seuraan, joka tekee seuransa kaltaiseksi.
Sitten on vielä kolmannet, -
joista olen joskus käyttänyt nimeä ns. sattumanvaraiset tilanteet.
Ihmiset usein jättävät huomioimatta sellaisen asian, -
että vähän krouvisti sanoen voimme päättää, -
onko nainen vai onko mies. Vai joku kolmas persoona, hen?
Eräs asia ei koskaan muutu, vaikka sanoisimme itsellemme mitä hyvänsä.
Se on perimä. Tänne on kirjoitettu, että olet mies, jos olet mies.
Jos on nainen, sinne on kirjoitettu: olet nainen.
Sitä ei voi leikata. - Olet ollut paljon tekemisissä -
sinulle sielunhoitoon tulleiden henkilöiden kanssa, -
jotka ovat leikanneet itsensä. Mikä sen seuraus on?
Nimittäin sen verran kerron. Olimme Thaimaassa.
Monestikin olemme olleet ja tehtiin kerran ohjelmaakin siellä.
Siellä lähetyssaarnaajat kertoivat, miten leikkausta odottavat saivat -
erilaisia voimakkaita hoitoja ja psykologista neuvontaa -
ja mitä siinä lienee ollutkaan. Kun heidät oli leikattu, -
niin sen jälkeen vasta alkoivat heidän ongelmansa.
Se leikkaus ei siis ollutkaan hyvä, vaan tuli äärettömät ongelmat.
Nyt näitä ongelmia sitten setvitään ja selvitellään.
Ihmiset ovat todella vaikeuksissa ja osa on kauhistunut siitä, -
mitä mulle on tapahtunut. Enää ei ole syntymässä saatua identiteettiä
Joo. Se on yksi niitä vaikeimpia. Minäkin jouduin tavallaan -
sielunhoidossa ja terapiatyössä näihin "ääripäihin".
Käytän lainausmerkkejä siksi, että elämääni tuli aika, -
jolloin sain johtaa rikollisia ja erilaisia ihmiskohtaloita uskoon.
Sen myötä vahvemmin alkoi, -
erityisesti Helsinki-, Turku- ja Kuopio-aikana, -
tulla vastaan hiljalleen ihmisiä, jotka olivat päätyneet siihen, -
että ovatkin naisia.
He olivat lähteneet selvittämään, onko leikkaus mahdollinen.
Sitten tulivat nämä hoidot ym., joista kerroit.
Esimerkkinä kerron tapauksen.
Unohdetaan nimet ja paikkakunnat ja muut.
Eräs henkilö oli leikattu naiseksi ja oli 6 vuotta naimisissa naisena.
Miehen kanssa? - Joo, miehen kanssa.
Kun vuodet kuluivat, -
hänelle tuli valtava identiteettikriisi.
Sen jälkeen tuli myös kriisi siitä, että omatunto alkoi kolkuttaa, -
että sinä olet syntynyt pojaksi.
Ikääntyessään hän ei päässyt enää eroon siitä tuomarista, -
joka oli täällä omassatunnossa.
Se alkoi vaikuttaa häneen. Hän yritti elää siinä -
ja ottaa päivän kerrallaan. Hän yritti rohkaista itseään, -
että tämä on hänen elämänsä, muttei pystynyt vastustamaan sitä.
Se tuli niin suureksi lopulta hänen sisäisessä elämässään, -
että hän soitti minulle ja pyysi aikaa.
Keskustelimme ja kävimme hänen elämäänsä pitkän jakson läpi.
Välillä pysäytimme siihen ja kävimme kahvilla.
Sitten otimme uuden ajan ja mentiin tämmöinen ajanjakso läpi.
Hänen sisäinen ihmisensä, se, jota ei voi leikata, -
oli omatunto. Ja se oli miehen omatunto.
Se ei muuttunut hormonihoidoissa naisen omaksitunnoksi.
Hän kysyi minulta ihan suoran kysymyksen: -
"Voiko omaatuntoa muuttaa?"
Sanoin hänelle, että koska noin suoraan kysyt, niin ei voi.
Henkinen persoona ja fyysinen persoona ovat eri asioita.
Henkinen persoona irtoaa kuolemassa sinusta ja minusta -
ja menee siihen paikkaan, mihin ihminen on elämänsä elänyt.
Fyysinen persoona jää tänne. Sanoin, että sitä ei voi muuttaa.
Olet nyt joutunut vastakkain sen totuuden kanssa, mikä omatunto on.
Siinä alkoi pitkä keskustelu ja hoitosuhde.
Hän kävi keskusteluja pitkään ja päätyi lopulta hormonihoitoihin.
Hänen täytyi päästä mieheksi takaisin.
Kun elämään tulevat nämä asiat -
taipumuksena, vääristyneen seuran myötä tai mitä tuleekin elämään, -
niin olen aina sanonut, että jokainen on pelastamisen arvoinen.
En niinkään keskustele hänen kanssaan siitä taipumuksesta, -
vaan siitä, miten hän pääsee takaisin rauhaan itsensä kanssa.
Siihen on vain yksi tie. Jumala loi heidät mieheksi ja naiseksi.
Kun tämän omantunnon kanssa lähdetään keskustelemaan, -
siinä joudutaan menemään moniin asioihin.
Meillä suomalaisilla on ruotsalaisiin tietty ero.
Se ei ole mitenkään vahva, mutta tietty ero on.
Me rakennamme itsetuntoamme ammattiin ja koulutukseen.
Sen purkaminen, löytää se Reiska tai Mara tai Timppa -
tai Jaana tai mikä se onkin, -
löytää se sieltä, jonka kanssa nyt ratkaisu tehdään, -
niin se onkin se toinen kysymys sitten.
Sen takia se on pitkällinen prosessi.
Olen sanonut monille, että kannattaa 10 kertaa miettiä -
ja 11. kerran vielä tuumata, kuten Keski-Pohjanmaalla sanotaan.
Kannattaa tuumata! Joskus paluutie menee niin umpeen, -
että voi kestää ajan, ennen kuin pääsee takaisin.
No, onko paluuta entisellä miehellä nykyisellä naisella?
Totta kai Jumala haluaa sielun pelastuvan.
Mutta kuten mainitsit, se tie on todella vaivalloinen.
Ja löytyykö tietä? - Kyllä siinä on.
Halutaan nyt myöntää tai ei, niin uskoontulo on valtava ratkaisu.
Monet kuulijat ja katselijat helposti ajattelevat, -
että uskoontulo on hiukan ylivirittynyt falsettitila, -
jossa ihminen alkaa kimittää ja kokea erikoisia jännitteitä, -
erikoisia elämäntapoja ym.
Me jokainen koemme asiat eri tavoin. Naurammekin eri tavoin.
Toinen nauraa katketakseen ja toinen ihan lyhyesti samalle asialle.
Uskonelämä on sisäinen olotila, -
joka on syntynyt Jumalan armosta syntien anteeksiantamuksen jälkeen.
Anteeksi... Kun ihmisen sisäinen tila -
siinä tulee järjestykseen (Raamattu sanoo: terve järjestyksen henki)
niin hän alkaa ymmärtää väärin- tekemisensä, oikeintekemisensä -
ja anteeksiantamuksen. Virheen voi näet korjata sen kautta.
Kun ihmiselle julistetaan synnin- päästö, niin on uskomatonta, -
että siinä ihan kasvotkin muuttuvat. - Joo, se on totta.
Tuli mieleen, että moni katsoja varmaan ajattelee, -
että mikä siinä nyt niin on sitten?
Jos joku haluaa olla nainen, niin miksei hän saa olla nainen?
Tällaisena auttavana ihmisenä, sielunhoitajana ja terapiatyössä, -
jos joku tinkittämättä sanoo halua- vansa olla tämä, olkoon sitten se.
Sitten taas kun puhutaan, että hän haluaa tulla uskoon, -
niin aletaan keskustella, mitä tulee nyt merkitsemään synninpäästö.
Usein hän ei pääse siinä oikein sisälle. Siinä syntyy ristiriita.
Olen yrittänyt vuosia auttaa tällaistakin henkilöä, -
että hän saisi tunnonrauhan.
Nythän hänen kanssaan ei puhuta siitä, -
että synnyit pojaksi, kasvoit mieheksi, leikkautit itsesi naiseksi, -
vaan puhun hänen kanssaan hänen omastatunnostaan, -
joka on se, joka jättää tämän leikatun kehon.
Hän asuu käytännössä edelleen miehenä leikatussa naisen kehossa.
Tai naisena leikatussa miehen kehossa, -
jossa hän yrittää muuttua mieheksi ulkoisilla tekijöillä.
Mutta se omatunto - se on edelleen nainen tai mies.
Siksi uskoontulo ei koske tätä fyysistä elämää.
Tämä on syntinen kuolemaan asti. Tämä ei muutu.
Kun tälle omalletunnolle julistetaan synninpäästö -
Jeesuksen sovintoveressä, niin sehän muuttaa ihmistä, -
niin kuin se muuttaa rikollista, jolla voi olla 20 v. linnaa takana, -
henkirikoksia ym. Uskoon tullessa hänelle julistetaan synninpäästö.
Se entinen vihan astia, kiukkuinen, äkäinen, rikollinen henkilö, -
joka on luonnostaan kasvanut tekemään väärin, -
alkaa Jumalan Hengen vaikutuksesta tehdä oikein.
Missä se tapahtuu? Ei pelkästään järjessä.
Jos järki olisi niin hyvä kuin meille kerrotaan, -
eihän meillä olisi sotia, nälänhätää, kipua ja särkyä niin paljon.
Se tapahtuu omassatunnossa. Siksi olen eniten tähdännyt siihen.
En ole Herran kanssa jäänyt keskus- telemaan ja väittelysuhteeseen, -
ollako mies vai ollako nainen. Sanon heille, -
että kun tulit vastaanotolle ja haluat purkaa elämääsi, -
niin minä olen kiinnostunut sinun omastatunnostasi.
Me jokainen tiedämme väärin tehneenä ihmisenä, -
että kukaan ei voi palauttaa omaatuntoa rauhaan paitsi Jeesus.
Mutta jos ajatellaan leikattua miestä, -
niin uskoon tultuaan hänhän ei voi jatkaa naisena elämistä, -
koska se omatuntohan alkaa sieltä soimata, vaikuttaa.
Ja paluuta ei ole mieheksi takaisin. Mites sitten?
Joo, siinä se ongelma onkin kaikkein isoin.
Nyt kun omatunto on herännyt, hän kokee syyllisyyden siitä, -
että on leikannut itsensä mieheksi/ naiseksi.
Se omantunnon herääminen on Jumalan sallimus, -
koska Jumala rakastaa ihmistä. - Totta kai.
Ei niin huonoa täällä elämässä olekaan, ettei Jumala rakasta.
Nyt herääminen on tapahtunut ja hän tulee keskustelemaan, -
haluaa tulla uskoon. Voiko hän korjata elämän näin?
Siinä tilanteessa olemme lukeneet Raamattua.
Olen kertonut hänelle uskoontulon, ettei se ole ylivirittynyt tila, -
jossa maailmankatsomus ja moni muu asia muuttuu -
ja alat tietyllä tavalla kiihkoilla, tulet fanaattiseksi tms.
Ensisijaisesti sinusta tulee Jumalan lapsi, -
joka saa tulla osalliseksi Kristuksen rauhasta.
Julistan hänelle synninpäästön Jee- suksen nimessä ja sovintoveressä.
Hän ottaa sen vastaan siinä. Sitten sovitaan uusi aika viikon päähän.
Sitten keskustellaan seurauksista.
Sitten hän tulee silloin takaisin ja aletaan ottaa asioita esille.
Silloin hän törmää juuri tähän. Omatunto on herännyt.
Olen tehnyt väärin, kun olen tällainen.
Näissäkin on erilaisia ihmisiä.
Jotkut ovat pienestä pojasta/tytöstä lähtien eläneet kuvittelussa, -
että ovat syntyneet väärään kehoon.
Näissäkin tilanteissa olen pyrkinyt puhumaan omantunnon kanssa.
Kun tällainen tilanne tulee, niin siinä alkaa kriisi.
Omatunto sanoo, että olet mies.
Tämä on se unohdettu keskustelualue tässä.
Tämä on murehduttanut eniten, kun kuuntelee tätä keskustelua.
En niinkään ole alkanut pastorina puuttua siihen, -
kun ihmiset kiivailevat mies?/nainen?-kysymystä.
Minun tehtäväni on saada tämä ihminen -
omaltatunnoltaan kuntoon ja takaisin Jumalan yhteyteen.
Tänä päivänä monet ovat heränneet, tulleet takaisin -
ja sanoneet selvästi tajuavansa, etteivät saa elämän rauhaa, -
elleivät palaa mieheksi takaisin.
Siinä alkavat isot toimenpiteet. Toiset on leikattu niin, -
etteivät ole enää kaikilta alueilta mies tai nainen.
Siinä alkaakin sitten oma prosessi.
Lähdetään juttelemaan hoidoissa olleen lääkärin kanssa, -
että voiko hän palata. Aletaan syömään hormoneja uudelleen -
ja palaamaan takaisin. Olen vakuut- tunut siitä - uskot tai et, Paavo -
että tämä on isoimpia kysymyksiä tulevaisuudessa.
Ajatellaan naismaisia miehiä, jotka kokevat olevansa naisia -
tai miesmäisiä naisia, jotka kokevat olevansa miehiä.
Kun puhutaan näistä hormonihoidoista, -
niin eikö naismaiselle miehelle voisi antaa mieshormonia, -
ettei tarvitsisi leikata?
Että hormonien avulla hän alkaisi kokea itsensä mieheksi.
Onko tämä mahdollista? - Kyllä pitäisi olla.
Tämä tuntuu niin hullulta, että otetaan pelit pois -
ja sitten ruvetaan syöttämään naishormonia ukoille.
Olenko niin köyhä järjeltäni, -
että tämä ei mene mun kaaliin?
Eikö voi alkaa ennen leikkausta...?
Leikkausta ei tarvittaisi, kun annettaisiin mieshormonia miehelle.
Kyllä minun ymmärtääkseni, mitä olen ammattilaisten kanssa puhunut.
On tullut vastaanotolle nuoria kavereita, -
jotka poikana selvästi näyttävät suuntautuvan tyttöjä päin.
Sanon heille, että näihinkin löytyy apu. - Joo.
Mutta kun aikaan tulee jokin trendi, -
niin se on vahvempi kuin todellisuus usein.
Nyt haluan tulla paremmaksi mieheksi on usein -
sitten pitkän keskustelun tulos. - Joo.
Kun ihmisellä on jotenkin löysä ote siihen, että haluaisin sellaiseksi.
Siksi olen sanonut monille nuorille keskustelussa, -
että mieti todella tarkkaan!
Sinut on luotu mieheksi tai jos on tyttö, sinut on luotu naiseksi.
Se mielentila, joka sinulla on aina toiseen puberteetti-ikään saakka -
eli 50-vuotiaaksi asti. Silloin tullaan toiseen puberteettiin.
Minkä tänään sanot varmaksi, voi olla 60-vuotiaana naurettavaa, -
kun menin sanomaan koskaan niin. - Just joo.
Kannattaa miettiä asiaa niin, että mitä todella tahdon elämältä?
Mies ja nainen on vain ihminen. Kummallakin on omatunto -
ja se on perimään kirjoitettu. Jos on nainen, niin on nainen.
Jos on mies, niin se on mies. Se, mitä ulkoisesti tehdään, -
ei muutu sisäisesti. Tätä sisäistä olen paljon miettinyt -
ja yrittänyt parhaani mukaan auttaa ihmisiä.
En väitä onnistuneeni. On se niin suuri kysymys, -
että on valvottanut öitäkin joskus, kun on muutamaa henkilöä ajatellut.
Ei se, että hän yhtenä päivänä tulee leidinä tuohon -
ja on nyt onnellinen.
Minä jo näen etukäteen, mitä tapahtuu muutaman vuoden päästä, -
kun elämä kuluu siinä ja hän huomaa, -
että se ei muutakaan elämää juhlaksi.
Nyt sinä, joka olet ollut mukana ja katsellut näitä ohjelmia, -
sinä voit antaa myös oman panoksesi.
Voit soittaa ruudussa näkyvään tuttuun, hyvään numeroon.
Sehän on 0600-10177.
Ajattelepas vähän! Pääset mukaan vain 12 eurolla -
toteuttamaan, viemään evankeliumin ihanaa sanomaa.
Näin voidaan tehdä hyviä ohjelmia. Ihmiset kuulisivat evankeliumia, -
tulisivat uskoon ja saisivat avun elämäänsä.
Kiitos, että olet mukana. Ole siunattu!
Ensi jaksossa Raimo Rahnasto kertoo mm. siitä, -
kokiko mies seksuaalista nautintoa leikkauksen jälkeen -
ja onko paluuta takaisin mieheksi.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare