Titta på fågeln Som flyger på marken
Den oroar sig inte för det som kommer
Titta på världen skapad av Gud
Allting prisar Herren
Sträcker sig mot Skaparen för att få vidröra Honom
Halleluja Fader vår!
Utslagning av unga har varit ett samtalsämne under de senaste åren.
Antalet unga som blivit utan arbets- och studieplats -
har ökat och den här gruppen har allt mera problem, -
som kräver stöd och hjälp av utomstående.
Forskaren Pekka Myrskylä på Statistikcentralen -
publicerade en rapport år 2012. Enligt den fanns det i Finland år 2010 -
51 300 utslagna ungdomar mellan 15-29 år.
Det utgör 5 % av åldersklassen.
Utslagning är en svår term. Den beskrivs som en ond cirkel -
som med tiden och tilltagande svårigheter blir djupare.
Det blir svårare att komma tillbaka inom samhällets ramar.
Utslagning som samhällsfenomen betyder att man inte är med -
i de samhälleliga funktioner som förutsätts, -
alltså studier, jobb eller praktik som för den unga framåt i livet -
och gör honom vuxen och självständig.
De unga vill inte kalla sig utslagna, -
men snarare är det att falla utanför samhället.
Okunskap om strukturerna -
och hur man själv skulle kunna integrera sig i dem.
(Social disponent, Samaria) Utslagning är ett vidsträckt begrepp.
Jag är inte säker på hur man skulle reda ut det.
De unga i grundskolan eller -
yrkesskolåldern kanske faller ut ur utbildningssystemet.
Högstadiet måste alla gå men sedan -
är det inte obligatoriskt att gå i skola om man inte vill.
Om man då blir ett år utanför utbildningen så kan det lätt bli -
ett fortsatt läge så att man blir ute kanske tre år.
Det kan vara ett tecken på att en människa börjar bli utslagen.
Utslagningen är en stor fråga i vårt samhälle.
(Chef för arbetsrehabilitering, Samaria) Den finns på många plan, -
men gällande de unga är det att man blir utanför allting.
De unga är mycket aktiva på sociala medier, -
festar tillsammans och gör saker ihop, -
men de kan ändå vara mycket ensamma.
Utslagning är hopplöshet och likgiltighet.
Det kvittar vad det blir av mig och vart jag är på väg.
Får jag någon framtid, någon familj, -
något jobb som jag skulle göra här i samhället.
Vad skulle vara min grej? Det är detta utslagningen gäller.
Fastän man kategoriserar den unga som utslagen -
så är han ändå med överallt, i skategängen, i musikgrupper, -
men ändå helt utanför de strukturer -
som skulle ge honom en framtid.
I Finland har vi varierande verkstadsverksamhet på olika orter.
Man skräddarsyr workshops t ex inom mediabranschen -
och samlar ihop ungdomar för att aktivera dem.
Det är i sig en mycket bra sak -
och jättebra att dra bort dem från att hänga i köpcentren.
Vi har haft ungdomar som deltagit i sådana.
Men ändå är man ute ur allt.
Tyvärr har det inte lett till något.
Det gäller att greppa livsbemästringen.
Om den unga saknar den -
så är han verkligen i fara att bli utslagen eller är det redan.
Det är ett kännetecken på det.
Därför märker vi nödvändigtvis inte problemet genast.
De är trevliga ungdomar och allt verkar vara bra.
Men plötsligt märker man att det inte är så.
Orsakerna är också mångfacetterade. Det är inte lätt -
att hitta orsakssammanhangen.
Det finns dock vissa riskfaktorer.
Idag vet man också att social utslagning -
och orsakerna till den kan gå i arv.
(Ungdomsarbetskoordinator, Borgå stad) Orsakerna bakom -
utslagning är många, beroende på den ungas egen situation.
Ibland har den unga helt enkelt inte hittat sin egen kanal i livet -
och vet inte vad som är hans grej.
Då har man till slut tröttnat när ingenting intressant dykt upp
som skulle gett energi att studera färdigt eller gå på jobb.
Men tyvärr är det i allt högre grad mentala problem och missbruk -
som gör att man saknar resurser att hålla sig fast i systemet.
Den sociala bakgrunden har stor betydelse, -
alltså det som sker där hemma.
President Sauli Niinistö talade nyligen i radio -
om hemmens betydelse.
Vi kan inte lasta över ansvaret på skolorna, -
att de skulle ha uppfostringsansvaret.
Det är helt sant att vi har utlokaliserat -
allt slags fostraransvar på skolan. Inget ligger på föräldrarna.
Dagis får börja och skolan fostrar sedan.
Ett barn behöver mor, far, föräldrar, gränser, kärlek.
På dem byggs värdegrunden och barnets värld.
Annars är man helt ute. Då redan den förra generationen -
vuxit upp utan gränser och det förekommer drogmissbruk -
och annat, så växer den unga upp med den här mallen.
Han blir utslagen och hittar samma fåror -
som föräldrarna eller fosterhemmet och börjar leva som de.
Så blir han utslagen i följande generation.
Det här har stor betydelse.
Men det finns en annan stor grupp som kommer från alldeles bra hem -
med alldeles goda förutsättningar.
Mamma och pappa och hela familjekretsen har gjort sitt bästa.
Den unga drömmer om att bli en stor stjärna -
men har kanske fel slags förhoppningar.
Om de inte förverkligas blir man deprimerad, -
börjar kanske använda droger och kommer i dåligt sällskap.
Det är en ganska stor grupp. Det här är två tydliga exempel.
Men sedan finns de svaga som på ett eller annat sätt -
försöker hitta sin plats men det lyckas inte.
De är dåliga på kommunikation, ser inte så tilldragande ut, -
kan inte prata, kan inte idrott eller musik. Självkänslan är dålig.
De bara blir osynliga och försvinner.
Vi har haft många här, som man knappt märker, -
de är osynliga individer.
Vi försöker alltid särskilt uppmärksamma dem -
och uppmuntra dem. Vi ser att problemet ligger här.
De här tre grupperna är de centrala.
Orsakerna kan vara mångfaldiga.
Undersökningar visar ofta på ärftliga faktorer.
Fattigdom kan gå i arv i flera generationer.
Att bli mobbad i skolan kan också leda till utslagning -
som utestänger från sociala kontakter -
och gör att kamratkretsen blir mindre.
Droger och mentala sjukdomar kan leda -
till isolering från samhället.
Tecken som syns redan hos barn -
är att de sociala kontakterna inte kan uppehållas.
Redan på dagis och i skolan isolerar man sig från de andra.
Det är ett oroande tecken.
Det kan betyda att den unga får problem senare.
Självklart är de unga olika. Någon har en sådan personlighet -
att man inte behöver så mycket kamrater -
och ändå klarar sig i samhället.
Det viktigaste är att man talar med den unga eller barnet -
om man märker något som inger oro -
och på ett sätt som är anpassat efter åldern.
Man kan fråga om allt står rätt till -
och så komma fram till vilka stödformer som behövs.
Barnet kanske svarar att allt är ok.
Men man måste ha speluppfattning och veta i vilket skede -
och hur man ska ta upp frågan.
Det är viktigt med professionalitet -
så att man inte gör mera skada än nytta.
Man ska inte låta bli att ingripa om något är fel, -
men inte heller göra det om det inte föreligger problem.
Olika ytterligheter i beteendet ska man lägga märke till.
Även om den unga har kamrater men uppför sig aggressivt -
eller är överaktiv kan det vara bra att följa med -
och ingripa i ett så tidigt skede som möjligt.
Det finns många unga som utåt verkar ha det bra.
De är vana att hålla uppe en kuliss, -
men till slut kan något dramatiskt komma fram -
då den unga inte längre kan hålla skenet uppe.
Sedan finns det unga som drar sig undan.
Det är nog den mest bekymmersamma gruppen.
Det är svårt att få kontakt med dem då de redan blivit marginaliserade -
och ensamma med sina problem.
Då är det viktigt med samarbete mellan olika yrkegrupper -
och mycket viktigt att få kontakt med den unga.
En grupp som är svår att komma framåt med -
är då utslagningen gått i arv.
Nativiteten nuförtiden är mindre än förr -
så det är svårt att jämföra antalen med tidigare tal.
Men den syntes redan då jag var ung.
Det är nog så att så länge det finns människor -
finns det utslagna. Tyvärr.
En sak som för tankarna till att allt inte står rätt till -
är inte nödvändigtvis droger.
De unga är ofta aktivt med i olika sammanhang -
och på sociala medier.
Föräldrarna vet inte alltid var de är, -
i skolan eller någon annanstans. Det händer saker hela tiden.
Ett tecken kan vara en total förändring åt något håll.
Särskilt om den unga blir överaktiv.
Han kan gå med i en församling eller politisk verksamhet -
och då har det sin förklaring.
Men om det bara blir ett enda överaktivt sysslande -
eller man drar sig tillbaka från allt -
och inte går någonstans och inte reagerar på någonting.
Ingenting intresserar.
Man blir konstig, beter sig annorlunda än förut.
Det kan vara fråga om häftig användning av rusmedel -
eller man märker drogförsök.
Då är det verkligen oroande.
Då är något på gång.
De unga vill ju pröva på saker, det är naturligt.
Av dem tar man sedan lärdom eller så inte.
Men en total förändring åt något ytterligt håll, -
våldsamt festande eller total tillbakadragenhet -
är oroande tecken.
Nuförtiden finns mycket mera sjukdomsdiagnoser än tidigare.
Då mina föräldrar var unga fanns inte diagnosen ADHD.
Man talade bara om överaktiva barn.
Utslagningen av unga är dock inte ett problem man inte kan åtgärda.
Knepen kan sist och slutligen vara mycket enkla: -
att se och höra den unga.
Familjen har också stor betydelse för den unga.
I samhället görs på många plan mycket för att hjälpa de unga.
Det är fråga om att få den unga att lita på sig själv, -
sin förmåga och på framtiden.
En enskild människa kan se och hjälpa, -
men den unga själv måste också ha viljan.
Familjen är i första hand den som bör ta ansvaret.
Om den saknar resurser behövs utomstående hjälp.
Men mamma och pappa eller någon nära behövs.
Man måste förhålla sig sakligt till frågan utan att förebrå.
Som vuxen måste man kunna utreda vad som är på gång.
Då märker den unga att den vuxna vill diskutera saken -
och inte komma med anklagelser.
Man kan få höra hårresande historier då den unga märker -
att man faktiskt vill lyssna på honom.
Det kan vara svåra saker som den unga berättar.
Men om bara den här världen kunde gå åt det hållet -
att de vuxna kunde greppa de här sakerna.
Då skulle ett verkligt tillfrisknande sätta igång.
Det är jätteviktigt att det finns utomstående -
som kan hjälpa.
Det är fantastiskt att det finns lärare som tar tag i det här.
Men alltid behövs mamma och pappa.
Det finns den här avsaknaden av en mor eller far -
och bristen på kärlek i samhället.
Ett barn behöver bli sett av mamma och pappa.
Det räcker inte att läraren ser. Såren blir alltid kvar.
Det borde finnas någon kurs för mammor och pappor -
och coaching för dem.
Då tror jag att det användes mycket mindre depressionsmediciner -
och sömnmedel i samhället.
Gällande tonåringar är det bäst att kontakta församlingen -
eller vår ungdomsbyrå och berätta om situationen, -
att nu är det bara så här. Då hittas den instans -
som kan reda ut problemet.
Ungdomstjänsten är ett neutralt ställe -
att ta kontakt med och tillsammans fundera -
vilken väg man ska gå.
Det kanske behövs stöd för föräldrarna, samtal och råd.
Problemen behöver inte vara så hemskt stora.
Det är bättre att ta kontakt i tid -
än att vänta tills problemen är verkligt stora.
Förebyggande arbete är det som sker i hemmen.
Där har föräldrarna ett stort ansvar.
Det är svårt för kommunen -
att hjälpa en människa innan hon är utslagen.
Då man väl har problem kan kommunen ta tag i saken.
Men i det förebyggande skedet är det föräldrarna -
som har ansvaret att ge en mall åt barnen.
Utslagningen av unga har blivit mera synlig.
Det betyder inte att inte de flesta ungdomar mår bra -
och klarar sig bra.
Men den grupp som blir utslagen mår mera illa än förr.
De behöver mycket mera stödformer för att få sitt liv i balans -
och hitta sin egen väg.
Jag vet att kärleken kan förändra en människa.
Då hon känner sig älskad kan hon komma framåt.
Det är bra att uppmuntra och berömma -
men det är mycket viktigt att verkligen säga att jag älskar dig.
Kärleken har i vårt samhälle gjorts billig och man utnyttjar den.
Man talar om den som ett konsumtionsobjekt.
Alla filmer ger en vrångbild av kärleken.
Äkta kärlek kan inte manipuleras -
och den finns bara i en värld som vi människor inte kan styra.
Det är något som är större och oberoende av oss.
För mig finns inga filosofiska system.
De är system skapade av en människas entusiam.
Det måste vara något utanför oss. För mig kvarstår bara ett alternativ: -
kristendomen. Gud. Gud.
Samaria har allt sedan grundandet arbetat -
för att hjälpa människor i livets problemsituationer och svårigheter.
Verksamhetsidén som har sin grund i den kristna kärleken till nästan -
och diakonin erkänner varje människas obestridliga värde.
Var och en är skapad av Gud, värdefull, enastående och viktig.
Budskapet om att alla är värdefulla och ingen är ett hopplöst fall, -
är viktigt för de unga.
Hjälpen bör dock utgå från den ungas behov.
Orsakerna är mångfaldiga -
och därmed också metoderna att komma igen.
För att Samaria-group ska kunna bära sitt ansvar -
för det växande samhällsproblemet -
har man startat en STÖD DE UNGA-kampanj -
som samlar in medel för förhindrandet -
av utslagning bland unga och stoppandet av utslagningsprocessen.
Bekanta dig med STÖD DE UNGA-kampanjen -
på www.samaria.fi eller beställ Samaria-tidningen!