Titta på fågeln Som flyger på marken
Den oroar sig inte för det som kommer
Titta på världen Skapad av Gud
Allting prisar Herren
Sträcker sig mot Skaparen För att få vidröra Honom
Halleluja Fader vår!
Välkommen igen till Räddningsarken!
Idag är vi med på noarks julöppning här i Illby i Borgå.
Följ med och titta vad som händer här i dag!
Nu sitter vi här på noarks julevenemang i Illby tillsammans -
med verkställande direktören Päivi Valkoniemi.
Vad har hänt under det gångna året?
Ja det har hänt alldeles förskräckligt mycket.
Ibland när jag blir intervjuad tycker jag
att det alltid händer mycket.
Vi har ju ett nytt arbete och nya verksamhetsformer.
Vi samarbetar med kommunerna och de här människorna,
så förstås händer det mycket.
Men vad gäller vår arbetsverksamhet, -
så har den utvecklats i en intressant riktning -
med olika grupper och kurser som vi har infört.
Vi har fått vatten på kvarnen.
Vi kan det här och vi kan erbjuda människorna skräddarsydd service.
Om det gäller arbetslöshet, bostadslöshet
eller annan form av marginalisering,
så har vi gått framåt i de här grupperna.
Besökarantalet har stigit och kännedomen om oss har ökat.
Vi har fått oerhört mycket uppmärksamhet,
t ex genom presidentens besök på våren under presidentvalskampanjen
Efter det blev det en ruljangs
och jag har sprungit här med håret på ända.
Fast nu har jag ju tomtemössa på så håret hålls på plats.
Berätta hur mycket människor det har varit här på julevenemanget?
Ja idag har här varit massor. Det blev en riktig rusch
efter att jag i fyra veckor hade en kurs i miniatyrbygge för barn
tillsammans med Tapio Vertanen som är vår handledare i miniatyrbygge.
Under fyra veckor gick här tretton barn regelbundet
och övade på att göra miniatyrmodeller.
Vi har haft alldeles fantastiskt roligt, det har varit toppen!
Så idag fick barnen betyg
och deras föräldrar och farföräldrar och kompisar var med.
Så när klockan slog tolv och vi öppnade var här
helt sanslöst mycket människor.
I fjol hade vi 300 personer så vi väntar oss 350 ― 400 i dag.
Så vi har fart och också farliga situationer kan uppstå.
Berätta ännu om programmet idag.
Dagen började med att vi tände julgransljusen
och ljusen i vår traditionella julkrubba.
Den är väldigt viktig och den förmedlar evangeliet
och glädjebudskapet åt alla besökare och de som far här förbi.
Det är fantastiskt att vi får ha den framme hela julen
och folk beundrar den när de åker förbi.
De ställer frågor om den och det är ju A och O för oss.
Miniatyrkursen höll ju på och barnen gjorde sina modeller
och till slut hade vi utställning. Vi ställde ut muminhusen,
prinsesslotten och riddarborgarna i utställningssalen.
Släktingar och bybor fick beundra dem.
Klockan 13.30 hade vi betygsutdelning.
Jag hade gjort fina betyg där det stod att grundkurs
i miniatyrbygge var avlagd.
Alla var med och jag överräckte betygen.
Jultomten var också med och delade ut godispåsar åt barnen.
Jag fick förresten också själv karameller,
så jag har visst varit snäll.
Så man kan komma och gå här och folk upplever att det är roligt.
Så kan man också rida på häst.
Vi har en finsk häst här från Kungsbacka gård.
Så finns det ett korvstånd på gården och det är absolut viktigt.
Varje gång är det en försäljningsframgång.
Nu börjar det småningom bli kväll.
Ännu kommer och går folk här, det är gratis inträde.
Man får bekanta sig med utställningen
och pyssla i övre våningen i verkstäderna.
Man kan göra kort och tomtestugor eller smycken.
Våra handledare hjälper.
Våra anställda har ställt upp och är med.
Det har varit en fartfylld dag.
När den är över känns det att man gjort en lång dag.
Så det är fart och fläkt.
Hur deltar era klienter eller arbetstagare
som är i arbetsrehabilitering i det här julevenmanget?
Våra klienter är nog med här. En del av dem har arbetstur.
De vill vara med och en del frågar om de får vara med.
Och det är klart, alla som har tomtemössa på idag
är på något sätt med i arbetet.
Det är fint att de får komma med i det här arbetet helt
och fullt och ha ansvar. De är väldigt stolta över det
och att folk kommer och tittar.
De bär tomtemössan med stolthet fastän det nu bara är en tomtemössa
men vi är tomtar här och de får vara med och tomta idag.
Men vi jobbar här och underhåller och betjänar människor.
Det är väldigt viktigt.
Sedan måste jag ännu fråga, då vi nu snart firar självständighetsdagen.
Då programmet går ut är den ju redan förbi.
Men berätta nu hur du och din make förbereder er
för mottagningen på presidentens slott.
Vad måste ni ännu hinna med?
Nå för det första fick jag ju bekymmer med att fundera
vilken klänning jag ska dra på mig.
Jag är alltid noga med klädseln när jag ska någonstans,
så jag tänkte att jag säkert inte hittar i garderoben
eller affären något som jag vill ha. Det blev nog bråttom.
Det var ju en överraskning och ett alldeles
fantastiskt erkännande och en glad överraskning.
Jag ringde till en ung sömmerska här i Borgå
och frågade om hon kan göra en klänning
och skickade henne att par bilder.
Hon svarade att hon egentligen inte hinner men när det är fråga
om en sådan här sak så hinner hon nog.
Så den är nu under arbete och nästan färdig.
Men det att vi blev uppmärksammade så här
var nog en alldeles oerhört fin sak.
Och jag vet att det inte är för att vi skulle vara så perfekta
och fina människor utan jag vet att Gud på ett förunderligt sätt
har öppnat dörrarna och med sin makt leder oss hit.
Det bara återstår att se vad som följer av det här.
Vem vi träffar där, vart det leder och vilka kontakter vi kan skapa där
Det här är så förunderligt, liksom hela det här året,
att vårt arbete uppmärksammas så här.
Det är första gången underdet kristna missbrukararbetets historia.
T ex Blåbandsförbundet som är centralorganisationen
har aldrig blivit inbjudet.
Men en liten medborgarorganisation Samaria får en sådan här ära.
Noark är ju en arbetsform som här uppmärksammades
men vi är där med Ismo och tar emot det med heder.
Hoppas att vi inte promenerar förbi presidenten utan upptäcker
honom och skakar hand.
Till sist vill jag ännu fråga dig hur du ska fira julen.
Vad väntar du dig av julen 2012?
Julen firas garanterat tillsammans med familjen.
Vi har två alldeles fantastiskt härliga barnbarn
och de kommer att vara i centrum i alla arrangemang.
Det kommer att bli en familjefest så att vi alla är tillsammans.
Och troligen också några till så många som ryms vid bordet.
Vi brukar alltid bjuda in några till
så att ingen behöver vara ensam på julen.
Men alltså med familjen och så får vi fira Frälsarens födelsefest
och tacka för året och för familjen. Det är viktigast av allt.
Tack Päivi Valkoniemi.
Hej! Berätta vem du är och varifrån du kommer.
Jag är Emma Isomäki från Borgå.
Hur har du kommit hit till noark?
Hur har ditt liv varit och hur har du hamnat här i Samaria-arbetet?
Först gick jag i skola i Turenki och Nakkala på Kiipula yrkesinstitut.
För ett år sedan fick jag merkonomexamen.
Sedan var jag utan jobb i ett år.
Sedan fick jag höra av Marko Peitsoma på Samaria
att Borgå Ankare öppnats i oktober
och han ordnade en plats i arbetslivsträning där.
Sedan ordnade Päivi mig hit och nu har jag varit här
snart en månad. Jag hjälper Helena i kaféet.
Vad tycker du om att jobba här på noark?
Noark är jättebra. Alla är så trevliga här.
Jag skulle inte byta bort en dag. Jag gillar verkligen att vara här.
Du har planer på studier.
Vad drömmer du om gällande framtiden?
Jag skulle vilja studera till närvårdare. Det är min dröm.
Jag vill vara här en tid och sedan börja förbereda mig för
inträdesproven och börja studera.
Hur tänker du fira din jul i år?
Jag ska tillbringa den med mina två små hunda
och fara till mina föräldrar i Lahtis och fira en fridfull jul där.
Tack så mycket, Emma! - Tack!
Nu hittade vi en viktig person att intervjua.
Inte den viktigaste, för julen är ju Jesu födelsefest,
men som god tvåa kommer julgubben.
Berätta nu julgubben, hur förbereder du dig för den stora dagen?
Nå på julafton är det ju så att arbetsruljangsen avslutas
och så får man stilla sig.
Så det här att förbereda sig för stillheten
och att få in julens budskap i den egna skallen.
Det fordrar inget speciellt.
Före julen är det så mycket, som nu här idag med alla barnen
och de vuxna, unga och gamla. Det är liksom en uppladdning.
Och sedan när ruschen är över så får man stilla sig.
Det är julen i ett nötskal.
Hur reagerar barnen och de vuxna när dom ser dig i ditt stora skägg
och med dina bekanta röda kläder?
En del kommer mycket modigt, både föräldrarna och barnen,
men sedan finns det många barn som är litet rädda.
De som ser mig första eller andra gången, de känner litet rädsla.
Men därför bad jag om den här stolen.
Jultomten måste sänka sig till barnets nivå.
Om jag står upp i min 180+ längd, så blir de rädda,
för jag är så mycket högre.
Men om jag kommer ner på ett lägre plan,
så blir rädslan mycket mindre.
Så har jag också rekvisita med mig
och det underlättar då vi bekantar oss med varandra.
Man kan rita och skriva. I dag fick jag ett brev,
som en liten hade skrivit redan hemma.
Jag läser det sedan hemma i kväll.
Det finns ju ingen mera äkta jul för ett barn när han får skriva
ett brev och önska en kälke eller vad här nu står.
Tack jultometen, och en skön väntan på julen!
Tack det samma! Julefrid och allt gott
och välsignelse för det nya året!
Jag står här med Pontus Rancken som är snickare och handledare
i den rehabiliterande arbetsverksamheten.
Han leder tomteverkstäderna med pyssel idag.
Men först vill jag fråga: Varifrån kommer du och hur var ditt liv
innan du hamnade här på Samaria och noark?
Det har nog varit ett ganska normalt liv.
Jag haft många olika jobb.
Jag har jobbat med ulandsarbete, som flyktingassistent,
och som snickare. Jag är också textilartesan.
Jag har en bakgrund som kväkare. Det är en kristen organisation
som är ganska liten över världen, men vi är ganska aktiva
inom olika humanitära arbeten och inom fredsarbetet.
Berätta hur kväkarna firar julen!
Det är nog en ganska normal jul, beroende på varifrån man kommer.
Kväkarna är ganska olika i olika länder, men julfirandet
är nog ganska traditionellt.
Om vi nu tittar på allt det här glittret som ni har här,
så vad har ni pysslat med?
Här har man fått göra egna julkort.
Vi har olika slags glittrande figurer och hus,
som man kan limma ihop och göra ett alldeles eget julkort.
Har det varit många barn här idag?
Nog har här varit många. För tillfället är det ganska lugnt
men här var nog rusning tidigare. - Tack för intervjun!
Nu står vi här med Samarias verksamhetsledare
Ismo Valkoniemi vid korvkiosken.
Du har igen i år den viktiga uppgiften att grilla korv.
Hur har det gått? - Tack riktigt bra!
Kanske inte lika mycket folk som i fjol men ändå många.
Det har varit trevligt att språka här med folk.
Hur har året 2012 gått i Samaria?
Tack, det har gått bra.
Vi har haft ett mycket lättare år än i fjol.
Då hände flera olyckshändelser
som t ex eldsvådan på Betlehem och mycket annat.
Jag var ganska trött själv då på hösten,
men jag konstaterade att det har varit lättare i år.
Tröttheten kommer då man har klarat av svårigheterna.
Nu är vi här på noark som gör ett ganska synligt arbete
inom Samaria i den rehabiliterande arbetsverksamheten.
Hur betydande är noarks roll inom Samaria Group?
Nå det här är litet tudelat. Noark är ett betydande ansikte utåt.
Till våra vårdhem kan vi ju inte ta busslaster med folk för
att bekanta sig med vårt arbete, men noark har gett oss synlighet,
som vi inte annars hade fått.
Det skulle vara ganska dyrt att ha så mycket reklam,
som t ex president Niinistös uppmärksammande av oss
och inbjudan till slottsbalen och allt det som hänt i år,
det har kommit genom noark.
Det ger ett ansikte åt missbrukararbetet.
Många människor har beretts möjlighet att delta
i välgörenhetsarbetet genom att besöka noark.
Men den andra aspekten är arbetsverksamheten.
Det är mycket viktigt att vi har verksamhet att erbjuda
åt konvalescenter eller människor som saknar sysselsättning.
En fråga i anslutning till det här,
då du ju är församlingspastor i Vålax, hur ser du på möjligheterna
att slussa människor från det här arbetet
till församlingsgemenskapen? Trillar de bort på vägen
eller kan församlingen ta emot dem? Hur ser du som pastor på det här?
I själva verket ser jag nog det som så att Samaria och noark
är en fortsättning på församlingarnas arbete.
Vi gör den biten som församlingarna själva inte kan göra.
Jag anser att det här på sätt och vis just är församlingens uppgift.
De omkringliggande församlingarna borde ännu bättre se på oss
som en tamburförsamling. Vi är en del av församlingsarbetet.
Jag tror att vi inte skulle behövas om församlingarna förmådde möta
och vårda människor på det här livsområdet.
Vad säger du som pastor att julens centralaste
budskap är enligt Bibeln?
Förstås är det viktigt att vi på julen talar om Jesu födelse,
men också i de vackraste julsångerna som t ex Fridfullt i drömmar
talar man redan om döden på korset. Alltid då vi befinner oss i kärnan
av den kristna tron så talas om Jesu uppgift.
Vi talar om födelsen men vi vet också att han var Messias.
Ännu vad gäller Samarias arbete, som ju är en kristen organisation,
men inte prånglar tron på någon, så ville jag fråga vilken betydelse
tron och värderingarna har i missbrukararbetet
och den öppna verksamheten?
Utgångspunkten för det här är ju tron.
Samaria skulle inte ens finnas om de som grundade Samaria -
inte hade haft tro.
Det förpliktade dem, men gav dem också visionen.
Och jag tror att samma vision bär och jag tror inte att vi har
en enda arbetstagare som bara är på jobb här
utan alla har kallelsen och visionen.
Så det hör nog alldeles väsentligt ihop med det här.
Vi har en stadig grund, från vilken vi utgår.
Det ger oss visionen, det ger oss kraften
och det för med sig nådefullhet i arbetet.
Det är utgångspunkt för vårt arbete och sedan möter vi
olika människor, som tänker på olika sätt.
Ismo Valkoniemi till sist: Hur ska du själv fira jul?
Tillsammans med familjen. Julen är en viktig familjehögtid.
Med barnen och barnbarnen och med någon vän som jag
inte träffat på många år.
Vi har också bjudit sådana som saknar egen familj.
Julen ger möjlighet att vara med de närmaste
men också att möta människor på olika sätt.
Tack för intervjun! - Tack!
Tack att du tittade på Samarias program Räddningsarken
här från noark i Illby! Jag vill på Samarias vägnar
tillönska en God Jul och ett Välsignat Nytt År 2013!