Titta på fågeln Som flyger på marken
Den oroar sig inte för det som kommer
Titta på världen Skapad av Gud
Allting prisar Herren
Sträcker sig mot Skaparen För att få vidröra Honom
Halleluja Fader vår!
Jag är skulptör till yrket.
Jag har studerat 6 år på Konstakademin i Gdansk
och därifrån fick jag just min magistersgrad.
Sedan fick jag ett stipendium
och har studerat skulptur 1 år i Helsingfors på Bildkonstakademin.
Där lärde jag mig att tala finska.
Jag har arbetserfarenhet från socialområdet,
jag har jobbat med konstterapi och med utvecklingsstörda barn.
Så det här är en liknande arbetsplats men en annan målgrupp.
Men det känns ganska liknande och här har vi likadana aspekter.
Först kollar jag att människorna har någon uppgift,
alltså alla de som jag basar för,
att de har någon arbetsuppgift eller så får de någon.
Och då jag har kollat att alla har någon uppgift
så börjar jag mitt eget arbete. Jag är ju skulptör.
Men jag ger också råd och handledning
och det viktigaste är att få människorna att bli ivriga.
Det viktigaste är att de får en känsla av att de är viktiga
och inte bara behöver sitta utan att deras arbete är viktigt.
Att man kan lära sig.
I allmänhet när man får god handledning
så är resultatet också bra.
Och när de ser resultaten så får de en bra känsla
att det här har jag gjort själv och lyckats med.
Nå för det första har jag ansvar för att det här kaféet fungerar
så för det mesta börjar arbetsdag med att jag går till affären.
Då går jag och köper färskvaror hit till jobbet
och så gräddar jag bullar och ställer i ordning och kokar kaffe.
Så där rullar det sen på.
Arbetsdagen börjar i allmänhet sådär vid halvelvatiden
och slutar halvsju.
Sedan då hit kommer grupper tar jag emot dem
och berättar lite om den här verksamheten
och guidar dem på utställningen
och så har jag litet handledning här,
om någon vill lära sig kaféarbetet och städning.
Så håller jag bok över de som är hör i arbetsverksamhet
och meddelar dem till myndigheterna.
Så allt möjligt, det är mångsidigt.
Först berättar jag om det här stället.
Jag berättar om kaféet, om utställningen, om tågrummet
och om vem som tillverkar det här.
Så berättar jag om annat som finns här i Borgå,
vi har ju den här husdjursparken här i närheten.
Och så finns Postbacken här.
Många besöker nog Gamla stan i Borgå
och så finns ju Brunbergs godisbutik som är mångas favorit
och många besöker den.
Och så har vi också möjlighet att servera mat.
Vi har ju inte här eget kök men vi har en anställd
som kan göra mat för grupper.
Och om man vill ha kaffe med bulle
så kan vi ordna det också för en större grupp.
Vi har samarbete med Porvoo Tours och resebyråer och sådana
och sedan förstås i arbetsverk- samheten med olika myndigheter.
Jo alldeles roligt. Det hör ju kanske mera till arkitektens jobb
att göra miniatyrmodeller, men under mina skulptörstudier
har jag nog gjort miniatyrmodeller vid planeringen,
men det har varit en liten del av det.
Men det är riktigt skojigt.
Där måste man använda mycket matematik
när man gör olika måttscheman, och sedan också titta på helheten.
Till miniatyrerna använder vi olika slags material.
Om vi tillverkar någonting som ska vara ute,
som till exempel nu när vi bygger en uteminiatyrjärnväg,
så använder vi skum, för skummet tål vatten och regn
och också kyla ända ner till 20 grader.
Också utefärgen, som är akrylfärg håller utomhus och likaså limmet.
Men till modeller som ska vara inomhus,
speciellt de riktigt små miniatyrmodellerna,
så för dem är papp ganska bra material att använda.
Man kan beställa miniatyrmodeller.
Vi är inte så många men vi kan nog också göra beställningsarbeten.
Så om någon behöver en fin gåva till en 50-årsdag
så kan man utan vidare ta kontakt och låta göra fast ett egnahemshus.
Vi har en butik, som var i centrum men som nu flyttar hit till Illby
som ligger 8 kilometer från Borgå ungefär.
Här finns böcker, kristen litteratur. Här finns CD-skivor.
Här finns träföremål som är gjorda i vår verkstad
och tavlor med änglamotiv och med båtar,
smycken av trä och av pärlor.
Och så har vi ganska mycket kort.
Jo välkomna att titta på den nya utställningen
den är mycket intressant och allting utvecklas och utvidgas.
Utomhusutställningen är ett steg framåt mot framtiden
och där har vi gjort gamla landskap så om man skulle flytta sig
bakåt i tiden så där hundra år,
så har vi gjort ett landskap med gamla Borgå.
Där har vi en gammal bod, ett egnahemshus, en strandbastu,
höstörar och Borgå järnvägsstation, en stor ståtlig byggnad,
som är gjord efter arkiv ritningar.
Och också lokstallarna där tåget kör in.
Det tar ca en timme för en grupp
Så då den första gick upp på andra våningen
så kommer följande buss med den andra gruppen.
Nu har vi haft tre grupper per dag
men det är bra att ha så där femton minuter
emellan grupperna om det är många besökare.
Jag håller utkik när de kommer
och går ut och tar emot dem och visar dem in.
Så berättar jag litet om vår verksamhet och utställningen.
Så går vi runt på utställningen och det beror litet
på gruppens storlek men en del kanske
dricker kaffe först och kommer sedan till utställningen
och sedan byter man om.
Men jag tycker om när hit kommer grupper, det är bara så kiva.
Jag har lärt mig ganska mycket.
Finland är ett annorlunda land än Polen,
och det sociala systemet fungerar på annat sätt.
Det har tagit tid för mig att lära mig det.
Och det har varit viktigt att få människorna att bli entusiastiska
så att de skulle göra arbetet med glädje.
Jag har alltid velat jobba bland människor.
Som ung så ville jag vara ungdomsinstruktör
så jag gick en grundkurs i ungdomsledarskap
och sedan har jag gått olika skolor som hänför sig
till det här jobbet med människor.
Först tyckte jag att jag vill göra sådant jobb
som inte har med människor att göra utan som man får göra alldeles ensam
men nog saknar jag ändå människorna
och här går ju ganska mycket barn och barngrupper.
Jag är ganska lycklig över att ha kommit hit.
Att jag av en slump hittade den här platsen och sedan blev kvar här
Det här är en fin plats och här är fin sammanhållning.
När jag första gången kom in i tågrummet
så blev jag nog med munnen på vid gavel.
Men när man själv är här på jobb varje dag
så uppskattar man det nog men man ser kanske inte det med samma ögon
som en som kommer hit första gången
Det är en intressant arbetsplats och jag har märkt
att man kan träffa på människor ute på stan
och då man berättar var man jobbar
så säger de att jaså, du jobbar på Noark.
Vi har hört att det är en fin plats
Och jag måste nog säga att det är en fin plats.
Jag har märkt att människor blir förändrade här småningom.
Det går inte fort, men Noark har nog hjälpt många människor
och det viktigaste här är att man respekterar människorna
sådana som de är.
Man kan vara troende eller icketroende, ateist eller lutheran,
det respekteras. Här finns ingen press på en.
Det viktigaste är att det känns bra att vara här.
Man kan alltid komma och samtala och berätta om sina egna saker.
Vi får ibland skratta tillsammans och jobba ihop.