Man kanske inte har synen och förmågan att se
det som andra kanske inte ser,
de osynliga saker mot vilka man strävar.
Då vi talar om Guds värld och andligt ledarskap
så finns där skapandet och Guds plan som betyder att gå framåt i harmoni
och det sker i ett ständigt bedjande
Skötseln av det egna andliga livet är mycket viktig.
Sakerna är kanske inte alltid så trösterika
men de händer i alla fall. Men Gud gör många saker oberoende
av mig och oss. Vi duger som halvfärdiga och bristfälliga.
Först nu förstår jag många saker om mig själv.
T.ex att jag är en visionär som blir ivrig och som kan inspirera andra.
Jag har lätt att få andra att bli ivriga.
Jag älskar människor och jag älskar det arbete som jag gör.
Genom mitt eget exempel visar jag, som Kenneth sade,
att vi som ledare inte bara kan säga åt mänskorna
att gå dit och gör det
utan vi måste genom vårt eget exempel förverkliga
och visa hur sakerna görs.
Jag upplever att jag gör arbetet med passion
och där ligger liksom grejen att det föds inombords.
Det kommer inte så att jag tänker att vi gör nu såhär
utan på något sätt är det elden som är där inne
och det är någonting sådant som sedan smittar av på andra.
Och det är just en sak med andligt ledarskap.
Alla de här vardagliga rutinerna har jag inte varit så bra på någonsin
men Gud har fostrat mig i dem och nu tycker jag om dem.
Det är härligt när vi har möten där på Ankaret.
Vi har nästan varje morgon någon palaver med något team
och de är hemskt viktiga.
Jag märker nu hur de bygger vår helhet
och vardagens små rutiner. Vi behandlar varje morgon olika saker.
Nog är det ju utmanande då man talar om andliga saker.
Men det är kanske också tryggt fastän det är utmanande
att man får känna Guds närhet.
Men när man är i något slags trängt läge så nog krävs det ju tro
och förtröstan då du söker Guds vilja och lösningen
på problemet och inte har svaret på frågorna.
Vi ber mycket där.
Det är en stenfot i vår verksamhet
som har funnits där redan tidigare
men jag tror att betydelsen av bönen har ökat.
Det är ledarens uppgift att leda
och i början av varje team-möte ber vi.
Det kommer fram saker med varje klient
och det uppstår svåra situationer och vi ber.
Det är inte nödvändigtvis så att någon annan säger
till om det utan ledaren måste göra det
eller ge utrymme för möjlighet till bön
och att man ska be och att bönen är en bra sak.
Förstås är alla bedjare men nog är det ändå ledaren som betonar det.
Och det finns i det egna hjärtat, tron och Jesus i mig.
När man lever ut det i tro så kommer det fram
att man speciellt måste göra reklam för det.
eller säga till sig själv att var nu en andlig ledare.
Det bara är så.
Jag tycker att det är ganska klart att andligt ledarskap
hör till arbetsbilden i det här arbetet som vi gör,
kristet missbrukar- och socialarbete
Där är ju andligheten närvarande på ett naturligt sätt.
Jag tycker att det är en självklar sak.
Vad som hör till det andliga ledarskapet,
så är det att hålla fast vid bönen och det egna andliga livet.
Det är en av grundpelarna och det var uppmuntrande att märka
att jag visste vad Kenneth talade om
Det var många saker som jag visste av erfarenhet
och fick namn på och struktur
och en professionell uppdelning på mitt eget arbete,
hur man har betraktat det och förstått att handla.
Jag har kanske fått insikt och vishet
för arbetet genom bönen av Gud.
Nu förstår jag att jag kanske också har agerat rätt i de här sakerna.
Jag betraktar mig, som jag redan sade, som en andlig ledare.
Men jag skulle se det andliga ledarskapet som
så att jag är inte den enda där utan vi har ett team
som bygger på teamledarskap.
Det är inte auktoritärt utan genom teamledarskapet
och genom att alla är inspirerade gör vi sakerna tillsammans.
I slutändan är bärandet av det yttersta ansvaret.
Någon måste göra ett beslut.
I själva verket har jag inte så ofta under min karriär behövt göra det,
eller åtminstone inte nu i Selki
utan kraftresursen och visheten har hittats inom teamet.
Och coachandet, inspirerandet och ledandet av teamet är ledarskapet
som jag fört till det praktiska planet.
Om jag nu kunde förklara det här enkelt och praktiskt.
Jag älskar det att jag ser mig själv utvecklas.
Jag lär mig, och jag märker på något sätt
att man är den man är, att man inte bara försöker vara ledare,
inte låtsas att nu är man någonting som inte är sant
utan sådant som är äkta och där föds ledarskapet.
Jag skrev ner en tanke här som jag tyckte var fantastisk.
Då den här ledarplatsen var vakant
visste jag inte någonting om ledarskap.
Jag hade aldrig trott att jag någonsin skulle kunna vara ledare.
Men under de två dagar som
jag bad och rådfrågade Gud så fick jag en väldig frid,
och jag kunde säga ja, jag tar mig an det här.
Och alltsedan dess har jag haft den friden.
Kenneth sade så här, att vi påverkar inte med det som vi säger
utan med det som vi gör.
Gud använder inte fullkomliga, utan Han använder oss.
Ledaren måste alltid ha med en vision i vardagens rutiner.
Ledaren kan inte bara utföra uppgifter, han måste se och brinna.