o
Hur använder jag min tid här?
Det är säkert en av de viktigaste frågorna
som var och en borde ställa sig.
Bär jag sådan frukt som är bestående?
Eller är den sådan att den sist och slutligen
inte har någon betydelse?
Jag är född i en kristen familj
och jag har uppfostrats med kristna värderingar
och kristna seder
och med det har jag förstås vuxit in i en kristen tankevärld och vanor.
Någon gång på högstadiet gjorde jag mitt avgörande
och beslöt att jag vill göra som Jesus lärde.
Men det gick nog inte lång tid
så blev jag bitter på Gud.
Och med tiden blev livet med Gud så där litet i bakgrunden.
Mitt eget handlande och min egen njutning blev viktigare.
Över huvudtaget jag själv.
Som ung hade jag en dröm
att jag skulle bli ishockeyspelare en dag, proffsspelare.
Och jag jobbade för det.
Men ganska snart fick jag lämna det
och avstå från min dröm, för kroppen tålde det inte.
Den orkade inte spela så ofta och på den nivå som hade behövts.
Och genom det att jag måste sluta spela ishockey
så där på allvar så måste jag hitta på något annat att göra.
Jag visste på ett sätt att Gud kallade mig
men jag ville inte svara på den kallelsen.
Jag ville ännu fundera
Så hur valde jag då?
Jag valde att vara med kamraterna
och beslöt att tillbringa tid med dem
ha roligt, supa och ha roligt.
I själva verket hade jag ganska ofta roligt
men med tiden märkte jag
att jag hela tiden bara hade ett större tomrum inom mig.
Att det roliga inte är så roligt heller.
En gång var jag på permis från armen
och var förstås och söp och allt spårade litet ut.
Så efter den kvällen var det ganska klart för mej
att något måste ändras.
Någonting i mitt liv måste förändras så här kan det inte fortsätta,
det här leder inte till något bra.
Så jag beslöt att jag tänker bättra mig
och jag ska ge mitt liv åt Jesus.
Så efter armen gick jag till en församling
och efter ett möte där var det förbön
och jag gick fram till den och sa att jag vill göra en förändring
och jag vill ge mitt liv åt Jesus.
Den där tomhetskänslan beror på, och berodde på,
att jag inte i mitt hjärta hade det som jag längtade efter.
Grunden för mitt liv var inte den som jag behövde.
Min livsgrund då var bara att ha roligt
och njutning och JAG.
Jag visste att det inte kommer att hålla.
Min enda hopp är det som Jesus har gjort för mig.
Jag tillhör helvetet
för Gud är fullkomlig och himlen är fullkomlig
och dit kommer bara fullkomliga människor
och jag är inte fullkomlig.
Mitt enda hopp är Jesus
för i honom är jag fullkomlig,
mina synder är försonade.
Jesus försonade mina synder.
Han köpte mig fri och betalade lösensumman.
Den tid som vi har här är ett lån
och jag har inget som jag kan betala tillbaka det lånet med.
Men Jesus betalade mitt lån.
Elastinen sjunger i en sång att varje stund är ett lån.
Om varje stund är ett lån
så finns där inte tanken att om det är ett lån
så måste det betalas tillbaka.
En gång måste du svara för hur du har använt ditt lån.
Om vårt liv är en gåva från Gud och vår tid här är ett lån
så vad svarar du då när man frågar dig hur du använde lånet?
Hur använde du tiden som du hade på jorden?
Jesus säger att den som försöker bevara sitt liv han förlorar det
men den som förlorar sitt liv för min skull
han kommer att finna det.
Jag märkte i mitt eget liv att Jesus talar sant.
Då när jag vill leva och försöker att hitta mitt eget liv
och värna om det
så försvinner det.
Allt liksom faller i bitar.
Men om jag lever för Jesus
och liksom tappar mitt liv så hittar jag det på sätt
och vis det riktiga livet som vi alla söker.
Vad är tron, vad betyder det?
Jesus sa att den som gör efter mina ord och som lyder mig
han tror på mig.
Tron blir verklig först då den syns i gärningar.
Lever vi som vi tror och tror vi som vi lever?
Tar vi på allvar det som Jesus lärde?
Kan vi vara glada och stolta då Jesus kommer tillbaka?
Eller måste vi gömma oss?
Vad använder vi vår tid till?
Vad har verkligen betydelse?
Få tror idag att det finns ett helvete.
Många tror på himlen, många tror inget alls.
Men om det finns en himmel och ett helvete
och till himlen kommer bara de som tror på Jesus
och alla andra hamnar i helvetet.
Jag märkte i mitt eget liv att småningom
skalas allt av och skärs bort.
Det som jag liksom vill göra själv
för att öka min egen förträfflighet
det blir träffat.
Bibeln säger att det inte finns något annat namn
under himlen som skulle kunna rädda oss.
Där står också att det inte heller finns någon annan grund
än Jesus Kristus.
Då domens stund kommer och vi står inför Gud
för att svara för våra egna gärningar
så finns det inte något annat hopp som håller
än Jesus Kristus.
Det är vårt enda hopp och vår enda trygghet!
Det kommer en dag då det är för sent
och det kommer en stund då man inte längre kan välja
då det är för sent att besluta
i vilket läger man står och på vilken sida man står.
Det måste beslutas nu.
Det lönar sig att besluta nu
och det måste vara ett klart beslut
för sedan är det för sent.
Vad använder jag min tid till här?
Gör jag sånt som egentligen
inte har någon betydelse sist och slutligen?
Jag är Henry Heinonen och Jesus Kristus är mitt hopp!
Under de senaste åren har det talats mycket om ungdomarnas drogmissbruk.
En del anser att det har ökat, andra igen att det inte har ökat.
I den här motstridiga uppfattningen verkar det i alla fall vara klart
att de som använder, gör det oftare och i allt större mängder.
I Finland finns det få som talar för nykterhet, tom bland troende kristna
Men sådana är vi inom Samaria Youth. Vi, Samaria Youth är en grupp unga
som vill uppmuntra er till att leva drogfritt.
Livet är en gåva av Gud och det är roligt och intressant i sig självt.
Du behöver inga droger för att förstärka upplevelserna.
Vi vill också stödja ungdomar som lider av psykiska problem
och informera om aktuella saker vad gäller droger och psykisk hälsa.
Du är värdefull, du är fantastisk!
Du är skapad med kärlek.
Glid inte genom livet och låt inte andra fatta beslut för dej.
Gå in på våra hemsidor www.samariayouth.fi