Sinun kansasi on minun kansani.
PELASTUKSEN SOFAR
Tervetuloa ohjelman pariin!
Chesed lachem veshalom! Armo ja rauha teille!
Meillä on mahtava Jumala, -
jota rakastaa ja palvella ja jonka kanssa vaeltaa.
Tämänpäiväinen vieraamme on saapunut Sveitsistä, Chris.
Hei! - Jumala sinua siunatkoon!
Kuulit Pelastuksen sofar -työstä ensikertaa, -
kun opetin Sveitsissä seurakunnassa lokakuussa 2013.
Se sai sinut lähtemään tänne. Olen tosi kiitollinen siitä, -
mitä Jumala on tehnyt elämässäsi.
Jumala antaa sinulle voimaa ajaa polkupyörällä pitkin poikin maailmaa.
Et ehkä tiedä, mutta omalla tavallasi puhallat sofariin -
kaikkialla, missä liikut. Ennen kuin kerrot matkoistasi, -
puhallamme sofariin. Katsokaa! Toin mukanani erityisen sofarin.
Tänään puhumme sofarin asemasta Raamatussa ja Jumalan sydämessä, -
ja jos Jumala suo, sinun elämässäsi.
Puhaltakaa pasuunaan eli sofariin Siionissa!
Pelastuksen sofar Israelille -järjestössä -
meidän on ymmärrettävä Jumalan sydämen huuto: -
ihmisten sydämiä kutsutaan takaisin Hänen luokseen puhaltamalla sofariin.
Sana "sofar", "pasuuna", esiintyy ensikertaa Raamatussa -
jakeessa 2. Moos. 19:16. Luen myös jakeet 18―19, -
jotta ymmärrämme Jumalan huudon, -
miten Hän aloittaa Häneltä tulevan pasuunan äänellä.
Ensiesiintymässä sanalla "pasuuna", "sofar", viitataan Jumalan ääneen, -
kun pasuunan ääni kuului Siinain vuorelta.
"Ja kolmantena päivänä, kun aamu oli tullut, alkoi jylistä ja salamoida, -
ja paksu pilvi laskeutui [Siinain] vuoren ylle, -
ja kuului ylen kova pasunan ääni, -
niin että koko kansa, joka oli leirissä, vapisi pelosta."
J. 18―19: "Ja koko Siinain vuori peittyi savuun, -
kun Herra astui sille alas tulessa, ja siitä nousi savu niinkuin pätsin savu, -
ja koko vuori vapisi kovasti. Ja pasunan ääni koveni kovenemistaan."
Tämä on ensimmäinen kerta, kun sana "pasuuna" esiintyy Raamatussa.
Tässä Jumala antaa lain Siinain vuorella.
Hän sai ihmisten sydämet vapisemaan.
Tulevissa jaksoissa puhumme pasuunasta -
ja tutkimme raamatunpaikkoja, -
joista käy ilmi sofarin eli pasuunan tärkeä työ ihmisten sydämissä.
Sitä työtä tekee Herra itse ihmisten kautta ― aina ihmisten kautta.
Chris, et ehkä ole tullut ajatelleeksi tätä.
Olen kuullut polkupyörämatkoistasi.
Kerro jotakin niistä.
Olet polkenut Alaskasta Argentiinaan.
Sitten lensit Argentiinasta Espanjaan -
ja poljit Espanjasta Sveitsiin.
Matkaa kertyi yhteensä 35 000 kilometriä, eikö? - Aivan.
Kerro, millaista oli kohdata ihmisiä matkoillasi ja jakaa evankeliumia?
Katsokaa pyörää!
Ensinnäkin sitä päätyy paikkoihin, jonne ei normaalisti menisi.
Usein täytyy vain luottaa Jumalaan.
Ihmiset varoittavat paikoista. "Sinut voidaan ryöstää tai tappaa siellä."
Sitä vain rukoilee: "Jumala, auta minua! Auta löytämään joku."
Jumala voi vastata viidessä minuutissa. Jumala lähettää jonkun, -
joka avaa kotinsa ovet. Sitten huomaa, että hänkin uskoo Jumalaan.
Jumala voi myös lähettää sinut. Niin kävi minulle Patagoniassa.
Eräs pariskunta näki minut. Itse en nähnyt heitä vielä silloin.
Mies sanoi tyttöystävälleen: "Tuo on Jumalan lähettämä mies."
En tiennyt siitä, mutta parin päivän kuluttua menin heidän kotiinsa.
Pariskunta ja tytön vanhemmat olivat paikalla. He kysyivät: -
"Mitä sinulla on sanottavana, jos kerran Jumala lähetti sinut?"
He olivat kuin Korneliuksen perhekunta. Pyysivät Raamattua.
Kerroin heille evankeliumin. Tyttö alkoi itkeä, -
sillä hän oli kuullut seurakunnassaan vain Jumalan vihasta, -
mutta hän ei ollut ikinä kuullut Jumalan armosta ja rakkaudesta.
Toin heille ristin sanoman.
Ensinnäkin matkustusmuoto opettaa luottamaan Jumalaan.
Se on taito, jonka toivoisin jokaisen oppivan.
Jumalaan luottaminen. Jumalassa kiinni riippuminen rukouksen kautta.
Matkabudjettisi on hyvin pieni. - Melko pieni.
Tietysti säästin Sveitsissä.
Yritän aina valmistautua mahdollisimman hyvin.
Tapasin myös ihmisiä, jotka matkustivat lähes rahatta.
Pidän sitä ihailtavampana kuin omaa tyyliäni, -
koska he löysivät aina keinon. He pyysivät ihmisiltä apua.
Heitä kutsuttiin koteihin. Itselläni oli aina hieman rahaa turvanani, -
mutta kun kyse oli turvallisuudestani, minun piti aina luottaa Jumalaan.
Opettelet tyytymään siihen, mitä sinulla on.
Yksinkertaisiin asioihin, ei välttämättä T-luupihveihin ja muihin.
Se on myös hyvää treeniä.
Tietenkin, mutta sitä karttuu matkan aikana.
Ensin polkee hitaasti ja lyhyitä matkoja.
Kunto kasvaa vähitellen.
Miten kauan kesti Argentiinasta...
Tai Alaskasta. Lähdit Alaskasta.
Kuinka monta kuukautta se kesti? - 22 kuukautta.
Starttasin kesäkuussa 2010 keskiyön auringon aikaan.
Kuljin aina aurinkoa ja kesää kohti.
Puolen vuoden kuluttua saavuin Etelä-Amerikan eteläosiin.
Matka päättyi huhtikuussa 2012. - 22 kuukautta, lähes kaksi vuotta!
Kaksi vuotta täyttyi, kun poljin Madridista kotiin Sveitsiin.
Etenin hiljaa, ettei tulisi kulttuurišokkia.
Melkoinen seikkailu! - Totta.
Kerro tapaus, joka on jäänyt mieleesi.
Kerro jostakin kohtaamisesta.
Jostakin, mikä rohkaisee, siunaa ja haastaa meitä.
Ensimmäisenä ei tule mieleen kohtaaminen ihmisen kanssa, -
vaan kohtaaminen Jumalan kanssa.
Poljin Lounais-Bolivian läpi Atacaman aavikolla.
Aavikko sijaitsee 4 000―5 000 metriä merenpinnan yläpuolella.
Ilma on ohutta, mikä käy hengityksen päälle.
Tiet olivat tyhjät. Koko päivänä ei tullut ketään vastaan.
Puskin hiekka- ja soratietä vastatuuleen.
Huomasin, että siellä voisi todellakin eksyä.
Sitä harhailisi eksyneenä energiat vähissä -
vesipullot tyhjinä.
Minun piti todellakin pitää mieleni valppaana.
Näin elämäni silmieni edessä kuin pullon, joka putoaa.
Eletty elämäni tuntui tyhjänpäiväiseltä.
En ollut tehnyt juuri mitään Jumalan tai Jeesuksen hyväksi.
Sitten mieleni alkoi täyttyä ilosta.
Tajusin, että jos kävisi huonosti, saattaisin kuolla.
Jeesuksen työ alkoi tuntua todella arvokkaalta, kuin kalliilta helmeltä.
En ajatellut omia tekojani. Ajattelin sitä, että Hän kantoi syntini.
Hän otti syyllisyyteni ylleen ja pyyhki kaiken puhtaaksi.
Sinä päivänä täytyin ilosta, koska tiesin, että jos kuolisin, -
asettaisin kaiken toivoni Jumalan armon varaan.
Se pelastaisi minut.
Jos kuolisit. - Niin, mutta Jumala ei halunnut minun kuolevan.
Sellainen sydän. Meidän on puettava yllemme se armo -
jokapäiväisessä elämässämme.
Joka hetki, joka tunti, joka päivä sydämemme pitäisi olla -
yhteydessä Jumalan rakkauteen, joka tuli ilmi ristillä.
Ristintyö kuvastaa Jumalan armoa.
Ei mikään, ei mikään, kerta kaikkiaan ei mikään ole verrattavissa -
siihen rakkauteen ja Jumalan armoon elämämme yllä.
Tuo armo kosketti sinua. Näit itsesi vaeltamassa tuon armon kanssa.
Kun ajat pyörällä, hakeudutko tilanteisiin, -
joissa voit evankelioida?
Israelilaiset tuntien tiedän erään asian, kun matkustat pyörällä.
Jos päätät lujasti ja opettelet käyttämään hyödyksesi -
kaikki evankeliointitilaisuudet Israelin kaduilla, -
kun poljet pitkin poikin maata, monet israelilaiset tulevat katsomaan pyörää.
He lähestyvät sinua ja tulevat juttelemaan.
On suuri siunaus, jos tartut tilaisuuteen, kerrot evankeliumin -
ja jaat ihmisille "Why me?" (Miksi minä?) -kirjaa.
Se on sydäntäni lähellä. Rakastan juutalaiskansaa.
Jumala on painanut sydämeeni rakkauden tätä kansaa kohtaan.
Tiedän, että tulit sitä varten.
Et ainoastaan tullut nauttimaan luonnosta ja pyöräretkistä.
Käymme nyt pienellä tauolla.
Luodaan katsaus järjestömme työhön Israelin kaduilla, toreilla -
ja armeijan leireillä. Anna videon rohkaista, siunata ja haastaa.
Toivon, että sinäkin tulet mukaan työhömme Israelin kaduille.
Mieleeni jäi erityisesti yksi ihana asia.
Olimme pieni tiimi. Meitä oli parisenkymmentä.
Alun perin meidän oli määrä olla Israelissa viikko.
Olin ollut aktiossa aiemminkin, -
joten minua mietitytti, miten pärjäisimme, -
koska kuoromme olisi heiveröinen.
Kun aloittelimme tavoittavan työn kampanjaamme, -
rukoilimme väkevästi.
Näin suuria asioita.
Alussa olimme pieni, heikko uskovien joukkio.
Meillä oli kuitenkin intoa tavoittaa israelilaisia.
Hitsauduimme niin voimallisesti, -
että tapahtui ihmeitä.
Rukoilimme, että voisimme mennä vierailulle armeijan leirille.
Paitsi että pääsimme leirille, meidät kutsuttiin uudelleen tunnin kuluttua, -
koska silloin siellä olisi satoja sotilaita.
Saimme aivan huiman vastaanoton. Oli laulua, tanssia ja riemua.
Kaikki olivat vastaanottavia. Jaoimme satoja kirjoja, -
joissa Jacob kertoo todistuksensa. Se oli voimallista.
Jumalan rakkaat, uskon, toivon ja luotan, -
että video rohkaisi ja haastoi.
Toivottavasti se sai sinut erottamaan aikaa rukoukselle -
järjestömme työn puolesta. Rukous saa meidät toimimaan.
Rukous tuo esiin hyvin paljon hedelmää -
Israelin maassa Sanan julistamisen kautta, -
verkostoitumisen kautta, -
olemalla ihmisten parissa, kohtaamalla ihmisiä, -
kertomalla heille evankeliumia, rakastamalla heitä, auttamalla.
Toivon, että sinäkin tulisit viikoksi, kahdeksi viikoksi, kuukaudeksi, -
kolmeksi kuukaudeksi. Siitä tulee kokemus, joka muuttaa koko elämän.
Jatkamme keskustelua Chrisin kanssa.
Ennen kuin siirrymme puhumaan järjestömme työstä, -
kerro hieman itsestäsi. Miten tulit tuntemaan Herran?
Sveitsi on todella hieno maa.
Kerro, miten tutustuit Valtakunnan evankeliumiin ja pelastukseen.
Mielelläni.
Miten vanha olet? - 32.
Tulin uskoon 15 vuotta sitten.
Aloitan hieman kauempaa.
Kun olin 13-vuotias, siirryin kouluun, jossa en päässyt oikein porukoihin.
Siinä iässä se tuntuu aika rankalta.
Minkä ikäinen olitkaan? - 12, 13 tai 14.
Laskettelitteko Alpeilla? - Laskettelimme.
Kaikki sveitsiläiset laskettelevat.
Sveitsissä on melkoisia vuoria. Jatka vain.
Aikaa kului.
Sisälläni kasvoi viha minua hyljeksineitä kohtaan.
Päätin näyttää, miten hyvin pärjään.
Päihittäisin heidät urheilussa ja koulussa.
Pänttäsin ja treenasin.
Olin yksinäinen susi.
Pärjäsin hyvin. Sain hyviä arvosanoja.
Sitten kuitenkin neljän vuoden kuluttua -
aloin nähdä elämän vain raskaana taakkana.
Elämä oli vain kärsimystä ja taakkaa. Sitä nousi ylös aamulla, -
ja taas joutui kantamaan sitä raskasta taakkaa ja kärsimään, -
kunnes illalla jälleen meni nukkumaan väsyneenä.
Menetin elämänhaluni. Olin silloin 17-vuotias.
Usein oli sellaisia päiviä, -
että ajatukseni saivat mieleni aivan maahan.
Lopulta aina aloin syyttää Jumalaa.
Jouduin päivittäin masennuksen syövereihin.
Aivan kuin sisälläni olisi ollut neljä kilometriä syvä kuilu.
Sitten minulle alkoi tulla itsemurha-ajatuksia.
Mielessäni oli asioita, joita en pystynyt hallitsemaan.
Mitä enemmän yritin hallita niitä, sitä tiukemmin ne hallitsivat minua.
Lopulta koin, ettei kukaan muu enää voi auttaa minua kuin Jeesus, -
josta olin kuullut lapsena. Huusin Jeesusta avuksi.
Oli kuin yhdessä päivässä minut olisi nostettu -
pois tunkkaisesta ilmasta, jossa on hyvin vaikea hengittää, -
ja nostettu raikkaaseen ilmaan.
Oli kuin taivas olisi auennut ja pystyin hengittämään raikasta ilmaa.
Koin, miten Kristus vapautti minut, -
mutten tiennyt Kristuksesta juuri mitään muuta.
Sitten parin viikon kuluttua eräs kaveri selitti minulle, -
mikä ero on tarkoituksen täyttämällä suhteella Jeesukseen -
ja pelkällä helvetinpelolla, jossa Jumalan rakkaus ei pääse esiin.
Hän selitti, miten saada rakkaussuhteen Jumalaan, -
niin kuin Isään tai ystävään.
Sydämeni syttyi. "Minä haluan sitä." Rukoilimme yhdessä.
"Haluan rakkaussuhteen kanssasi, Jeesus." En ollut tiennyt siitä.
Siitä päivästä eteenpäin elämäni alkoi muuttua.
Olit silloin 17-vuotias. - Aivan. Pian 18-vuotias.
Aloin kokea Jumalan rakkautta, -
mutta se ei ollut vain minua itseäni varten.
Aivan kuin olisin alkanut nähdä muut ihmiset Jumalan rakastavin silmin, -
nekin, jotka olivat sulkeneet minut porukoista.
Kun näin heidät Jumalan näkökulmas- ta, aloin nähdä heidät arvokkaina.
Aloin heti antaa heille anteeksi ja kertoa heille Jeesuksen rakkaudesta.
Aloit siis antaa anteeksi ja rakastaa, -
kun Jumalan rakkaus valtasi sinut. - Juuri niin.
Ymmärsitkö, että tämä lupaus annettiin ihmiskunnalle -
Vanhassa testamentissa?
Jumala lupasi ottavansa pois kivisydämen -
ja antavansa tilalle lihasydämen? Juuri niin sinulle kävi.
Hän antoi sisimpääsi hengen, josta voi virrata rakkaus.
Niin todella kävi.
Sinusta alkoi virrata ulos anteeksianto muita ihmisiä kohtaan.
Mitä muuta tapahtui?
On oma juttunsa kokea Jumalan rakkaus, anteeksianto -
ja Jumalan puhdistava voima ja pystyä antamaan anteeksi muille.
Mitä muita asioita sisäisessä ihmisessäsi on tapahtunut?
Kun itse tulin kosketuksiin tuon rakkauden kanssa, -
ja tajusin, mitä Jumala on tehnyt edestäni, -
en voinut muuta kuin rukoilla: "Olet tehnyt tämän edestäni.
Olet pessyt ja puhdistanut minut.
Olet antanut minulle uuden nimen Jumalan valtakunnassa -
ja antanut varmuuden rakkaudestasi ja uskollisuudestasi.
Olet antanut minulle pääsyn iankaikkiseen Valtakuntaan.
Mitä voin tehdä Sinun hyväksesi?"
Se oli sydämeni pyyntö 37 vuotta sitten, ja se on sitä yhä.
Minulla on yhä sama polte. "Mitä voin tehdä hyväksesi?"
Se ei ikinä kylmene.
Jumalan ristintyö puolestani on valtavan läheinen ja elävä.
Kävikö sinullekin niin?
"Mitä minä voin tehdä Sinun edestäsi, Herra?"
Yksi suuri ero entiseen syvällä sydämessäni oli se, -
että aiemmin arvostamani asiat tulivat arvottomiksi.
Aiemmin olin katsellut sotaelokuvia -
ja kuunnellut heavy metal-, black metal- ja death metal -musiikkia.
Kristuksen valossa ne menettivät merkityksensä.
Kristuksesta tuli minulle niin rakas, -
että menin vaeltamaan metsiin ja niityille tuntikausiksi Jumalan kanssa.
Etsin Häntä. Tutustuin Häneen yhä enemmän.
Aloin siinä nähdä myös Jumalan pyhyyden.
Aloin yhä enemmän tajuta, että risti on kaiken keskipiste.
Jumalan luonteeseen tutustuessani aloin ymmärtää ristin merkityksen.
Jos Jumala olisi vain rakkaus, miksei Hän lakaisisi syntejämme maton alle?
Koska Hän on myös oikeudenmukainen ja vanhurskas.
Jos Hän kerran on vanhurskas, Hänen täytyy tuomita meidät, eikö?
Aivan, niin Hänen pitäisikin, mutta nyt Hän rakastaa meitä.
Miten nämä kaksi saa tasapainoon?
Jumalan sydän huutaa ihmisten puoleen, -
mutta Jumalan vanhurskaus vihaa syntiä.
Nämä kaksi asiaa kohtaavat ainoastaan ristintyössä, -
jossa Hän uhrasi itsensä meidän edestämme.
Chris, sinulla on hieno nimi. Se on sanasta "Kristus".
"Christopher" tarkoittaa: "hän, joka kantaa Kristusta".
Christopher, "hän, joka kantaa Kristusta".
Ristillä todellakin tulevat yhteen Jumalan viha syntiä kohtaan -
ja Jumalan rakkaus ihmiskuntaa kohtaan.
Ristillä Jumalan viha -
tuli Jeshuan, Jeesuksen Kristuksen, ylle. Hän kantoi syntimme.
Hän vapautti meidät synnistä, -
jotta ihminen voi saada Jumalan rakkauden, joka vapauttaa ihmisen.
Christopher, toin sinulle lahjan.
Voit matkustaa se ylläsi Israelissa.
Siinä lukee: "Amech ami v'elohaich elohai."
"Sinun kansasi on minun kansani, sinun Jumalasi on minun Jumalani."
Ne ovat Ruutin sanat. Tässä lukee: "Israel, olet pyhitetty minulle."
Israel, olet pyhitetty minulle.
Niin tulet sanomaan, kun poljet pyörälläsi.
"Israel, olet pyhitetty minulle. Sinun kansasi on minun kansani.
Sinun Jumalasi on minun Jumalani."
Ihmiset näkevät paidan, ja se puhuu kovaan ääneen ja selvästi -
Jumalan liittokansan sydämeen.
Minun kansani, Herran kansan.
Ennen kuin lopetamme, näytä, miten istut pyörän selässä.
Voitko tehdä sen? - Ilman muuta.
Se on melkoinen näky.
Hyppääpä satulaan. Pyörä on suurenmoinen.
Olet polkenut sillä Alaskasta Argentiinaan -
ja Espanjasta Sveitsiin.
Vau!
Studiossa on kaksi metriä tilaa.
Katsokaa! Mahtavaa!
Jumalan rakkaat, rakkaita terveisiä täältä. Shalom shalom!
Pidetään yhteyttä. Olette rakkaita. Chris, kiitos, että tulit.
Oli ilo olla täällä. Kiitos. - Aamen.
Keksimme, miten voisimme yhdessä muuttaa Israelin kansan.
Kaikki eivät voi itse tulla tänne -
julistamaan ilosanomaa, -
mutta yhdessä voimme lähettää viisi tai kymmenen ihmistä.
Room. 10:13―15: "Sillä 'jokainen, joka huutaa avuksi Herran nimeä, -
pelastuu'. Mutta kuinka he huutavat avuksensa sitä, johon eivät usko?
Ja kuinka he voivat uskoa siihen, josta eivät ole kuulleet?
Ja kuinka he voivat kuulla, ellei ole julistajaa? Ja kuinka kukaan -
voi julistaa, ellei ketään lähetetä?"
Voit lahjoittaa minkä summan tahansa.
Kun lähetät tänne julistajan ja hän alkaa julistaa, -
israelilaiset kuulevat, uskovat ja pelastuvat.
Jos 120 ihmistä lahjoittaa 25 dollaria, julistaja pääsee matkaan.
Jos 30 ihmistä lahjoittaa 100 dollaria, julistaja pääsee matkaan.
Voitte lähettää ihmisiä Israeliin julistamaan evankeliumia.
Voiko Israelin kansa pelastua?
Uskomme, että Jumala haluaa johdattaa Israelin takaisin luokseen.
Siinä Hän haluaa käyttää sinua.
Se voi näyttää mahdottomalta, -
mutta juuri siksi pyydämme teitä toimimaan yhdessä, -
jotta Israel löytäisi Jumalan.
Auta meitä julistamaan evankeliumia juutalaisille.
Suomennos: Marianne Tenetz