ISRAEL I NYA TESTAMENTET UPPENBARELSEBOKEN
David Pawson
Jag vet inte varför, men när jag steg in här -
kom jag ihåg den första predikan jag någonsin höll.
För 70 år sedan.
Församlingen bestod av tre personer: -
min mamma och två systrar.
Min predikstol var en bakvänd länstol.
Mitt ämne var "Arbetarna i vingården".
Jag läste upp berättelsen -
och sedan återberättade jag historien med egna ord.
Sedan gick jag igenom berättelsen en tredje gång -
och sedan en fjärde gång för att få ut all sensmoral jag kunde ur den.
Till sist sa min äldsta syster trött: -
"Är inte den där vingården full redan?"
Och alltsammans havererade i opassande munterhet.
Jag försökte inte predika igen på de följande 7 åren.
Och nu har det gått 70 år sedan dess!
Det har varit trevligt att vara här och nu är vi inne på slutrakan på -
"Israel i Nya Testamentet".
Ikväll håller jag två föredrag om Uppenbarelseboken.
Det är den enda profetiska boken i Nya Testamentet.
Det finns vissa profetiska kapitel -
på andra ställen i NT, som Matteus 24, Markus 13 eller Lukas 21 -
men Upp är den enda profetiska boken.
Den är full av profetior, från början till slut.
Den är fullpackad med förutsägelser om framtiden och tidens slut.
Den fullbordar hela Bibelns berättelse.
Ur en synvinkel kan man se Bibeln som en kärlekshistoria.
Det är berättelsen om en far som försöker finna en brud för sin son.
Fadern är gudomlig, bruden är mänsklig -
och sonen är både mänsklig och gudomlig.
En häpnadsväckande kärlekshistoria!
Som alla kärlekshistorier slutar den med ett bröllop -
"och så levde de lyckliga i alla sina dagar".
Jag läste en romantisk roman med ett allvarligt feltryck-
i romanens allra sista mening.
"De gifte sig men levde lyckliga i alla sina dagar."
Det är kanske mer trovärdigt men -
denna kärlekshistoria slutar med "och levde lyckliga i alla sina dagar."
Bibeln är också en historiebok.
Men det är en mycket annorlunda historiebok än alla andra -
historieböcker man ser på biblioteket.
Den börjar tidigare och slutar senare.
Den börjar vid vårt universums begynnelse -
och den slutar med världens ände.
Ingen annan historiebok går så långt fram eller tillbaka i tiden.
Den är nämligen Guds historia.
Han är den enda som känner till slutet från begynnelsen.
Det är en unik bok.
Försök föreställa er Nya Testamentet utan Uppenbarelseboken.
Föreställ er att vi inte hade den boken.
Den sista boken skulle vara det sorgliga lilla brevet av Judas -
om en andra generationens församling som var -
helt förvirrad gällande moral och lära.
En tragisk historia.
Det händer så ofta i andra generationens församlingar.
Det skulle vara slutet på historien. Skulle det inte vara tragiskt?
Om vi inte hade Uppenbarelseboken.
Men åsikterna om den varierar oerhört mycket.
Någon sa: "Man måste antingen vara tokig för att läsa den -
eller blir tokig av att läsa den."
Tänk att säga något sådant om en del av Guds Ord!
Det är en apokalyptisk bok.
Ordet betyder att avtäcka något.
Att dra tillbaka en gardin.
Ursäkta, ett draperi, eller hur?
Att låta täckelset falla så vi kan se vad vi annars inte skulle ha sett.
I det här fallet är det att lyfta förhänget från framtiden.
Vi är de enda människor i hela världen som vet -
hur världen kommer att ta slut.
Vilket fantastiskt privilegium!
Vi vet, för att Gud har visat oss det.
Men Han har inte visat oss framtiden för att tillfredsställa vår nyfikenhet -
utan för att uppehålla vårt mod.
Tuffa tider är på väg.
Den här boken skrevs för att förbereda oss.
Jesus är ärlig mot sina efterföljare.
Han berättar för oss vad vi kan vänta oss.
Även om boken är full av vissa fruktansvärda saker, hemska tragedier
som kommer att drabba vår värld kan man ändå hämta tröst ur den -
genom inse att ingenting värre kommer att drabba vår värld än -
vad vi läser om i Uppenbarelseboken.
Är det inte tröstande?
Det är det verkligen.
Då min fru såg ut att dö i cancer ville vi få reda på det värsta.
Då min dotter dog i cancer -
ville vi veta det värsta. Man kan stå pall då man vet det värsta.
Det är då man inte vet, då läkarna inte berättar vad som är fel -
då blir man orolig. Men då man vet det värsta -
kan man göra sig redo, leva med det och klara av det.
Så har jag upplevt det, har inte ni det?
Jesus har berättat det värsta för oss i Uppenbarelseboken.
Vi vet nu vad det värsta är, vi kan leva med det och förbereda oss för det.
Men det är inte för att tillfredsställa vår nyfikenhet.
Det är för att uppehålla vårt mod så vi kan möta framtiden.
Bibeln har en historiefilosofi.
Det låter lite komplicerat, men jag ska förklara det för er.
Det finns åtminstone fem olika historiefilosofier -
som kämpar om vår uppmärksamhet och vårt samtycke.
Vi möter dem i tidskrifter och på tv på en mängd olika sätt.
Alla har en historiefilosofi.
Låt mig visa vad jag menar.
Jag kommer att fråga er, och jag vill att ni röstar med handuppräckning -
om ni tror att det tjugoförsta århundradet -
blir bättre eller sämre än det tjugonde. Okej?
De som tror att 2000-talet blir bättre -
för mänskligheten än 1900-talet, räck upp handen.
Och de som tror det blir värre.
Oj då!
Så deprimerande!
Om jag hade ställt er den frågan -
i början av 1900-talet -
och frågat om 1900-talet skulle bli bättre eller sämre än 1800-talet -
skulle de flesta av er räckt upp handen för "bättre".
I början av 1900-talet talade alla om framsteg.
Man såg fram emot ett friskare, lyckligare, underbarare århundrade -
på 1900-talet än på 1800-talet.
Vetenskapen skulle lösa våra problem, -
vi var på väg mot ett underbart nytt sekel.
Framsteg var ordet.
Och en brittisk premiärminister vann ett val under slagordet: -
"Upp och upp och upp och framåt och framåt och framåt."
Han vann valet med den devisen.
Alla trodde det - ända tills Titanic förliste.
Det var den första tragedi som började punktera 1900-talets optimism.
Det var det största rörliga objekt som människan någonsin gjort.
Fullspäckat av teknik.
Skeppet som inte ens Gud själv kunde sänka.
Ändå sjönk det.
Plötsligt började folk tänka att 1900-talet inte -
skulle bli fullt så ljust i alla fall.
Första och andra världskriget med alla dess fasor och Förintelsen -
har lett till att ingen talar längre om framsteg.
Det som alla talar om i dag är överlevande.
"Kommer vi att överleva 2000-talet?"
Inte: "Kommer vi att gå framåt, blir det bättre?"
Utan: "Kommer vi att överleva det?"
Stämningen är totalt annorlunda i dag -
och nu röstade ni precis tvärtemot era far- och morföräldrar.
Det beror på att er historiefilosofi har ändrats.
Jag ska ge er de fem historiefilosofierna -
och berätta för er vilken som är den bibliska.
Den första historiefilosofin är den gamla grekiska filosofin.
Den går ut på att historien rör sig i cirklar.
Den går runt, runt.
Den går ingenstans.
"Historien upprepar sig själv." Har ni hört det uttrycket?
Det är det grekiska tänkesättet. Historien leder ingenstans.
Den går bara runt i cirklar och när man föds stiger man på karusellen -
man stiger av några år senare -
och den fortsätter att cirkla runt.
Det är den cykliska historiefilosofin.
Sedan finns det de som håller sig till den episka historiefilosofin.
Det innebär att historien rör sig framåt -
men den går upp och ner och upp och ner.
Högkonjunktur och konkurs, inflation, deflation -
och den kommer bara att fortsätta att gå upp och ner -
och ingen vet om den kommer att sluta uppe eller nere.
Ingen vet. Det är den episka synen.
Vi har bättre och sämre tider, krig och fred -
välstånd och fattigdom, och så fortsätter det.
Det är inte den bibliska synen på historien.
Sedan har vi den optimistiska synen.
Historien går uppåt och uppåt och framåt och framåt.
Det är framstegssynen.
Den optimistiska synen.
Den rådde i början av 1900-talet.
Nu råder den pessimistiska synen på historien.
Att det blir värre och värre och värre.
Det går neråt och neråt och neråt.
Men det är inte heller den bibliska synen.
Den bibliska historiefilosofin -
kallas den apokalyptiska historiesynen.
Den säger att historien kommer att bli värre och värre -
och sedan plötsligt bättre.
Och så hålls den där uppe.
Vi har den cykliska, den episka, den pessimistiska, den optimistiska -
och den apokalyptiska: ner, upp och vidare.
Och den apokalyptiska historiesynen -
omfamnas av tre grupper: kommunister, judar och kristna.
Och de har alla fått den från samma ställe.
Till och med Karl Marx fick den från samma ställe.
Den historiesynen kommer från de hebreiska profeterna i Bibeln.
De sa alla att historien kommer att bli värre och plötsligt bättre.
Och så förblir den bättre.
Enda skillnaden mellan den kommunistiska synen -
och den judiska och kristna synen -
är att kommunisterna tror att det är människan som -
som åstadkommer det plötsliga lyftet.
När revolutionen kommer -
och proletariatet och borgerskapet utkämpar sin sista strid -
kommer revolutionen plötsligt att leda till ett klasslöst -
samhälle utan brottslighet.
Sådan är den kommunistiska apokalyptisk synen -
och Gud finns ingenstans i den.
Judarna trodde att historien kommer att gå åt ett sämre håll -
i den nuvarande onda tiden, men Gud kommer att gripa in -
och etablera sitt Rike och efter det blir allt bra.
De kristna tar ett steg vidare.
De säger att historien kommer att bli allt värre -
men Jesus kommer tillbaka.
Och det kommer att ge oss det lyft vi behöver.
Och så kommer Guds rike.
Enda skillnaden mellan judarna och de kristna är att judarna säger -
att Gud gör det och de kristna säger att Gud gör det -
genom att sända Jesus åter till jorden.
Men sådan är synen.
Det är Uppenbarelsebokens disposition.
Det blir mycket värre innan det blir bättre -
och det blir mycket bättre efter att det blivit sämre.
Det är de två rubrikerna för första och andra delen av Uppenbarelseboken.
Del 1: Allting blir mycket värre innan det blir bättre.
Del 2: Allting blir mycket bättre efter att det blivit värre.
Enklare kan jag inte uttrycka det.
Jag har faktiskt skrivit en bok som -
handlar om Uppenbarelseboken, "Come With Me Through Revelation".
Det är inte en svår bok, den skrevs för vanliga människor.
Många av dem var slavar, de kunde inte ens läsa speciellt bra -
i den tidiga församlingen eller i de sju församlingar i sydvästra Turkiet.
De var vanliga människor.
Boken skrevs inte för professorer och lärda, de har gjort en röra av den.
Den är skriven för vanliga människor.
Jag hörde om ett teologiskt seminarium här i USA -
där de studerande studerade boken och professorerna -
gjorde dem så förvirrade och omtöcknade -
att de beslöt sig för att gå och spela basket.
Så de gick till skolans gymnastiksal -
och spelade en match basketboll -
och lade märke till att en svart vaktmästare -
satt vid sidan av spelplanen -
och väntade på att få låsa efter dem.
Och han läste sin Bibel.
Så de teologiska studerandena gick fram till honom och sa: -
"Fint att se dig läsa Bibeln. Vad läser du?"
"Uppenbarelseboken", sa han.
De sa: "Den förstår du inte!" "Det är klart att jag gör!"
"Vad är bokens budskap då?"
Han sa: "Det är enkelt. Jesus vinner!"
Han hade fattat det.
Jag vet att den innehåller mycket symbolik och vissa dunkla avsnitt.
Men läser man med ett öppet sinne och ber den Helige Ande om hjälp -
är det en mycket spännande bok att läsa.
Och den stålsätter dig för att förbereda dig för vad som ska komma.
Då allting blir värre kommer det att bli allt tuffare för de kristna.
Vi är på väg mot svårigheter.
Vi är på väg mot det som Bibeln kallar stora svårigheter.
Och vi måste vara redo för dem.
Sådan är Uppenbarelseboken.
Ordet "Israel" förekommer endast två gånger i hela boken.
Men det finns väldigt mycket om det judiska folket.
Och platsen som heter Israel.
Det verkar som om både folket och platsen Israel -
dyker upp mitt på scenen igen -
vid slutet av historien, då den nystas ihop.
Det är det vi ska se på ikväll i våra två studier.
De som tror på ersättningsteologi -
att församlingen har ersatt Israel -
i Guds kärlek och syfte -
blir vanligen besvärade då det gäller Uppenbarelseboken.
De försöker lära oss att allting är symboliskt -
och att till och med hänvisningarna till Israel och det judiska folket -
och det judiska landet alla är symboliska och inte bokstavliga.
På så sätt avlägsnar de Israel från världens framtid.
Men vi ska sätta Israel tillbaka in ikväll, för där hör det hemma.
Vi är alla på väg mot Jesu återkomst -
och Han kommer tillbaka till platsen Israel -
och folket som kallas Israel, liksom också till oss.
Det finns 10 avsnitt i Uppenbarelseboken -
förknippade med det judiska folket eller platsen.
I första hälften av Uppenbarelseboken -
handlar det om folket som kallas judar.
I andra hälften av Uppenbarelseboken -
handlar allt om platsen som kallas Israel.
I detta första studium ska vi se på de fyra ställen -
som handlar om folket Israel, det judiska folket.
Två av dessa fyra ställen är mycket negativa mot judarna.
Och de andra två är ganska positiva.
Låt oss gå igenom dem.
Det första stället finns i det allra första kapitlet.
Boken handlar om Jesu återkomst till jorden -
och den skillnad det kommer att göra.
Och i själva inledningen står det så här: -
"De som har genomborrat Honom kommer att se på Honom."
Intressant nog är det ett citat ur Gamla Testamentet.
Ur Sakarja. Exakt samma ord finns där.
Det är en hänvisning till dem som var ansvariga för korsfästelsen -
av vår Herre, Jesus Kristus.
Den säger att när Han kommer tillbaka -
kommer de som bar ansvaret för att skicka Honom ut ur den här världen -
se Honom igen och kommer att beskåda Honom.
Och Sakarja tillägger att de kommer att gråta -
som över sitt enda barn då de ser Honom.
Jag kan förstå det, för då judarna ser Jesus -
och inser att de missade Honom -
och att de kunde ha varit Hans alla dessa århundraden -
och kunde ha varit en sådan välsignelse för sig själva och världen -
och inser vilket fruktansvärt misstag de gjort -
kommer de otvivelaktigt att gråta.
Men det kommer att vara omvändelsens tårar -
som producerar en sorg enligt Guds vilja som Han kan göra något med.
Vem bar ansvaret för Jesu död?
Egentligen var det de romerska soldater som slog in spikarna.
Men bakom dem fanns de som ropade efter Hans död.
Och Petrus, som vi talade om tidigare i dag -
tvekade inte att anklaga Jerusalems invånare -
för att bära ansvaret för Hans död.
Men hela den generation -
som lät Honom gripas och korsfästas har ju dött.
Så hur är det möjligt att då Han kommer tillbaka -
kommer de som ansvarar för att ha genomborrat Honom se Honom?
Det finns många olika sätt att bära ansvaret för att korsfästa Jesus.
Ett såg vi på i Hebreerbrevet tidigare i dag.
Att förneka att Jesus är Frälsaren är att korsfästa Honom på nytt.
Och judarna gör det fortfarande.
De genomborrar Honom fortfarande -
i den betydelsen att de genomborrar Hans hjärta.
Och bedrövar Honom.
Han är jude. Han är judarnas Messias.
Och de säger fortfarande: "Nej, det är Du inte."
Och det genomborrar Honom fortfarande.
Det är det första omnämnandet av judar i Uppenbarelseboken.
Att de som bär ansvaret för att genomborra Honom -
kommer att se Honom och gråta och sörja.
Det är det första omnämnandet av judar i Uppenbarelseboken.
Jag ska bara kommentera det lite.
Judarna anses nämligen fortfarande vara ansvariga för Jesus död.
Först och främst har det varit fruktansvärt fel -
av församlingen att i 2000 år beskylla judarna för att ha dödat Jesus.
Det är en fruktansvärd sak av oss att göra. Vi borde ha lämnat det till Gud.
För det andra hade vi glömt -
att Han överlämnades till hedningarna för att korsfästas.
Därför bär hedningarna också ansvaret.
Och framför allt, då de kristna pekade på judarna och sa: -
"Ni dödade Jesus", måste de totalt har glömt bort att -
det var våra synder som spikade upp Jesus på korset.
Därför är det vi som genomborrade Honom och vi som har ansvaret.
Efter Förintelsen har många kristna kyrkor förlåtit judarna -
för att ha korsfäst Jesus, för att vara ansvariga för Hans död.
Jag anser det vara nedlåtande.
Vilka är vi att säga till judarna: "Vi frikänner er från det ansvaret."
Det är helt klart att Gud inte har frikänt dem från deras ansvar.
Ändå utfärdade romersk-katolska kyrkan t.ex vid Andra Vatikankonciliet-
en deklaration om att judarna inte längre bär ansvaret för det.
Efter att i 2000 år berättat för dem att de var ansvariga -
gör kyrkorna plötsligt allt för att säga att de inte är det.
Vi borde inte ha gjort någondera. Vi borde ha sagt till dem i alla sekel -
att vi har lika stort ansvar.
Vi var alla involverade.
Dame Clara Butt var en stor sångerska -
som reste till Indien på en konsertturné -
och hon avslutade alla konserter med att sjunga sången -
"Were you there when they crucified my Lord?"
(Var du där då de korsfäste min Herre?)
Hon sjöng den mycket gripande varje gång.
Tills under en konsert en indier ropade ut: -
"Ja, vi var alla där!"
Det är sanningen. Vi borde inte beskylla varandra -
för Jesu död. Och vi borde inte heller förlåta varandra för den.
Det är inte vår plats.
Och vi borde verkligen aldrig ha straffat judarna för det!
Som de kristna gjorde.
Korstågen skulle till synes befria det Heliga landet från muslimerna -
men på vägen dit dödade korsfararna hundratals judar.
Från Köln i Tyskland och framåt.
Då de kom fram till Jerusalem slaktade de inte endast muslimer -
utan de massakrerade också alla judar i Jerusalem.
Och det ligger på kyrkans samvete ända sedan dess.
Jag ville bara tillägga det.
Ja, utgående från den versen i Upp 1 -
anser Gud fortfarande att det judiska folket -
är ansvarigt för Jesu död -
bland alla oss andra.
De som genomborrade Honom kommer att se Honom.
Nu ska vi gå vidare till följande del av berättelsen.
Vi tittar på de sju breven till de sju församlingarna.
Jag önskar jag hade tid att ta er igenom dem alla.
Jag tog faktiskt en grupp kristna och ett inspelningsteam -
ut till västra Turkiet för att filma -
allt som finns kvar av de 7 församlingarna.
Vi hade en fin tid och om ni kan få tag i DVD:n får ni gärna se på den.
Vi går igenom de sju breven. De är förunderliga.
Vi började vid Pergamon i norr i sydvästra Turkiet.
Det är där Satan hade sitt högkvarter -
i slutet av första århundradet efter Kristus.
Satan kan bara vara på en plats i taget.
Men jag har hört människor be emot Satan på så många olika möten -
att jag undrar hur han lyckades närvara på dem alla.
Jag vet inte var han är ikväll. Är han här så är han ingen annanstans.
Satan finns på en plats.
Och han har placerat sitt högkvarter på en plats.
Fråga mig inte var det är ikväll.
Jag kunde gissa, men jag tänker inte berätta.
Men då Uppenbarelseboken skrevs var Satans tron i Pergamon.
Om ni någonsin reser dit ligger där en tjusig liten stad -
vid foten av ett otroligt brant, konformat berg.
Men kan just och just ta sig uppför det på ett slingrande spår uppför berget.
På bergstoppen låg ett jättelikt tempel till Zeus, gudarnas kung.
Det är format som en jättelik länstol.
Mitt i det fanns ett altare från vilket svart rök steg upp mot himlen.
Dygnet runt.
Nerifrån Pergamon såg man upp mot bergstoppen -
och man kunde se denna jättelika länstol och den brinnande röken.
Det var Satans tron.
Jesus nämner Satan i brevet till Pergamon: -
"Jag vet var du bor, där Satan har sin tron."
Numera finns tronen inte längre där.
Den flyttades, sten för sten, till Berlin.
Den återuppbyggdes i Berlin.
Och den jättelika länstolen, med hundratals stenpelare -
kan man se på Pergamonmuseet i Östberlin.
Jag har sett den.
Många upplever att den förde med sig otur -
till Berlin och många kristna i Berlin -
ber att den ska föras tillbaka till Turkiet.
Men tronen i sig är ingenting om inte Satan sitter på den.
Men han var i Pergamon.
Det är intressant att då man ser på de andra sex asiatiska församlingarna -
märker man att deras avstånd till Satans tron -
avgör vilka problem de har.
Det är en otrolig geografisk, men ändå andlig karta.
De två första församlingarna bortom Pergamon -
som var närmast där var Satan var -
höll på att korrumperas inifrån av avgudadyrkan och omoral.
Satans påverkan på dem var mycket stark.
Om man går därifrån till Tyatira och Sardes -
till den andra ytterligheten, de två kyrkorna längst bort från Satan -
besvärades inte alls av honom.
En av dem hade förlorat sin första kärlek, den andra hade blivit ljummen.
Det är Efesos och Laodicea.
Ju längre bort man är från Satan, -
desto mindre är sannolikheten att han besvärar en.
Men desto större är sannolikheten att man själv svalnar.
För man möter inte mycket motstånd.
De två närmaste korrumperades alltså inifrån -
de två längst bort bara svalnade -
de två i mitten attackerades utifrån.
Församlingar kan attackeras från in- eller utsidan.
När de attackeras inifrån är det troligast att de faller. Och stänger.
Men de två som attackerades utifrån -
Smyrna och Filadelfia, attackerades av judarna.
Jesus i dessa brev, de enda brev vi har som Jesus skrivit -
kallade faktiskt de två lokala synagogorna -
för Satans synagogor.
Det är en hemsk sak att säga. Jesus är en jude och Han säger -
att dessa två judiska synagogor har övertagits av Satan -
eftersom de attackerar de kristna församlingarna i dessa två städer.
Jesus var aldrig speciellt taktfull.
I Johannes kapitel 8 kallade Han faktiskt judarna för djävulens barn.
Han sa: "Ni talar hans språk. Han är lögnernas fader.
Att ni ljuger visar att er far är djävulen."
Och här talar Han om Satans synagogor.
Djävulens? Nej.
Djävulen använder judarna för att attackera de kristna -
och försöka utplåna dem.
Nu ställs vi inför ett faktum.
Det var judarna som inledde förföljelsen av de kristna.
Paulus fick uppleva det, Jesus fick uppleva det.
De fick mera problem med judarna än med någon annan.
Men under de senaste 2000 åren har församlingen förföljt judarna.
Men låt oss bara notera att det var judarna som började.
Så fort de kristna fick makt under Konstantin -
slog tillbaka och hämnades, och det skulle de aldrig ha gjort.
Det var i alla fall judarna som började och de kristna slog tillbaka senare.
Jag måste tyvärr säga att nu, sedan judarna fått makt igen -
i sin egen stat har de börjat förfölja de Jesustroende på nytt.
Efter 2000 år då de kristna gjorde det tungt för judarna -
gör judarna det nu tungt för de kristna.
Speciellt i landet Israel.
Men inte bara där.
Och jag är rädd att i dag förföljs troende judar.
Kristna kyrkobyggnader brandbombas, bränns ner, i Israel.
Problemet är att när antingen judarna eller de kristna -
fick militär eller politisk makt förföljde de den andra.
Låt oss vara helt på det klara med att kristna aldrig ska förfölja judar.
Och jag tror det bedrövar Gud när judarna slår tillbaka.
Det är dessa sataniska synagogor som vi finner -
i de sju breven till de sju församlingarna.
Jesus lärde oss att låta Gud få utkräva hämnden.
Låt Honom betala tillbaka.
Då man är på väg mot martyrskap eller förföljelse -
får man aldrig försöka vedergälla, hämnas eller ge igen.
Vi ska be för dem som förföljer oss och välsigna dem som förbannar oss.
Det är den rätta reaktionen på den vedermöda som är på väg.
Jesus säger till en av dessa församlingar som -
förföljs av den judiska synagogan: -
"Jag ska få dem att komma och falla ner inför era fötter -
och erkänna att jag har älskat er."
Jag har talat i församlingen i Smyrna.
Där var kanske 40 personer i en underjordisk källare -
varenda medlem hade varit i fängelse för Jesus.
Män med pistoler och knivar trängde sig in på deras gudstjänster.
Och när jag läste brevet till Smyrna så passade varenda detalj in -
på församlingen i Izmir i dag.
Vi talar om aktuella saker.
Uppenbarelseboken är en handbok för martyrskap.
Den ska förbereda människor att dö för Jesus.
Vet ni hur många som dog för Jesus i fjol?
I hela världen är det över en fjärdedels miljon människor.
Det finns martyrer i dag.
Men folk frågar tyvärr inte och de vet inte att det händer.
Var händer det? Indonesien, Pakistan, södra Sudan, norra Nigeria.
Lägg märke till att alla dessa är muslimska länder,
Kom ihåg dem som dör för Herren även nu, medan vi sitter här.
Det är Upp som hjälper dem att vara redo för svårigheterna.
Man förstår inte ens Uppenbarelse- boken om man inte lider för Jesus.
Kanske det är därför vi tycker den är en så gåtfull bok.
För vi lider inte - mycket - för Jesus.
Låt mig fortsätta till kapitel fem.
Där finns nästa omnämnande om något judiskt.
Perspektivet förändras radikalt i början av kapitel fyra.
Johannes tas upp till himlen.
Han lyfts upp i himlen i anden, -
fast hans kropp är i fängelse på jorden på ön Patmos.
Om din kropp är bunden betyder det inte att din ande är begränsad -
och hans ande kallas upp i himlen.
"Kom upp hit! Få himlens perspektiv på det hela.
Se ner från himlen och se bilden på ett annat sätt."
Han ser inte himlens perspektiv endast uppifrån och ner -
han får också se in i framtiden.
"Kom hit upp, så ska jag visa dig vad som måste ske efter detta."
Från kapitel fyra framåt är vi ute ur samtiden och inne i framtiden.
Vi ser framåt för att se vad som kommer att hända.
Finns det något judiskt i framtiden? Ja, det finns det.
De första två kapitlen, 4 och 5, är mycket fridfulla.
Det är en bild av himlen som ett hav av glas -
med en smaragdgrön regnbåge och en stor vit tron -
allting är fridfullt och lugnt.
Allting är under kontroll.
Det som Johannes fick se var att vad som än händer här nere -
vilka svårigheter som än inträffar här nere är det frid där uppe.
Gud har allt totalt under kontroll.
Det finns ingenting som inte Gud skulle kontrollera.
En liten flicka gick hem från bibelskolan och sjöng -
en ny kör hon lärt sig, men hon hade fått ett ord om bakfoten.
"Gud är fortfarande på telefonen, Gud är fortfarande på telefonen!"
Vilket är en vacker sanning.
Men den sång hon lärt sig löd: "Gud är fortfarande på tronen."
Och med alla svårigheter och alla påfrestningar på jorden -
för de kristna måste vi se uppåt.
Vi måste se att Gud fortfarande fridfullt behärskar hela situationen.
Det är en underbar, fridfull bild. Färggrann.
Och runt tronen sitter 24 äldste.
Alla siffror i Uppenbarelseboken är mycket viktiga.
Jag önskar folk skulle tänka mer på tal som 24 än 666.
24 är mycket betydelsefullt.
Varför 24 äldste?
Vi hittar en ledtråd mycket senare, men jag ger en redan nu.
24 är 12 plus 12. Det är allt.
Vad betyder det då?
Vad är 12 plus 12?
Det är Israels 12 stammar plus 12 apostlar.
Guds gamla folk och Guds nya folk -
är fortfarande båda en del av Guds syfte.
12 plus 12. Jag ger er den senare ledtråden redan nu så ni har den.
På det nya Jerusalem finns det 24 namn inskrivna.
12 stammar och 12 apostlar. Där har vi det igen.
Detta säger oss att det inte är slut med Israel i Guds syften.
Israels tolv stammar och församlingens tolv apostlar -
är tillsammans en del av Guds syften.
Och kommer alltid att vara det.
24 äldste uppe i himlen som representerar båda Guds folk.
Men nu inträffar en kris.
Där finns en bokrulle, förseglad med sju sigill.
Inne i den står skrivet världshistoriens nedräkning.
Och den är förseglad.
Johannes börjar gråta.
För han inser att Gud vill använda en människa för att avsluta världen.
Men det finns ingen som är värdig. För en så överväldigande uppgift.
Gud ämnar inte göra slut på världen.
Han vill att en människa gör det för Hans del.
Men vem är stor nog, stark nog, rätt nog?
Vem är värdig nog?
Det råder bestörtning i himlen.
Änglarna säger: "Var kan Gud hitta någon -
som Han kan lita på att slutföra historien?"
Och Johannes gråter bittert. Vet ni varför han gråter?
Om ingen finns som kan göra detta -
betyder det att historien bara kommer att fortsätta och fortsätta -
i sin nuvarande röra, ingen reder upp den.
Det är en hemsk tanke.
Det är det som icke-troende i världen i dag står inför.
Utsikten att en värld som den här bara fortsätter i evighet. Vilken utsikt!
Någon måste avsluta den och städa upp den och frigöra den.
Men vem kan göra det?
Och Johannes undrar var Gud kan finna någon som kan göra det.
Och så ser han någon som kan göra det.
Och denna någon är en extraordinär kombination av ett lejon och ett lamm.
Han ser bilder hela tiden.
Allting i himlen är i bilder och där finns alla möjliga varelser.
Nu ser han en man som ser ut som ett lejon -
och det är en man som ser ut som ett lamm.
Dessutom vet han att det är ett judiskt lejon.
Har ni någonsin sett ett judiskt lejon?
Johannes gjorde det.
Och han visste att det var Lejonet av Juda stam.
Det är en av judarnas kungs titlar.
En judarnas kung kommer att bryta sigillen, -
påbörja nedräkningen av historien och avsluta den.
Ni hittar uttrycket "Lejonet av Juda stam" i Första Mosebok.
Jag berättar att det är i Första Mosebok och ni får slå upp det själva.
Men det är ett lamm.
Var snälla och se inte fel bild framför er!
Jag har sett så många bilder av lejonet och lammet -
där lammet är en liten, tre veckor gammal ullig figur.
Har ni sett detta på glasmålningar och bilder i kyrkor?
Lammet är inte alls sådant!
Det är ett fullvuxet får av hankön -
ett år gammalt med sju horn!
Det är inte ett litet kramgott lamm!
Jag föredrar att inte använda ordet lamm här.
Jag översätter det med bagge.
Ni skulle inte vilja vara ensamma med en ettårig bagge med sju horn!
Det säger jag bara!
Det är inte en bild av svaghet eller foglighet. Inte alls.
Det är en annan stark djurbild.
Jag var fåraherde för många år sedan. Det var mitt jobb.
Mitt första jobb som fåraherde var att ta blinda, nyfödda lamm, -
de föds ofta blinda, -
och ta nål och tråd och sy fast dess ögonlock i dess ögonbryn.
För att det skulle kunna se.
Ännu i dag kan jag känna det där lilla djuret i mitt knä -
och jag ger det syn. Det var ett mycket gripande jobb.
Dessa små lamm är så hjälplösa, så svaga -
och det är ingen bild på vår Jesus!
Han är en bagge!
En ett år gammal, behornad bagge.
En ettårig bagge motsvarar en man som är ca 30 år gammal.
Påskalammet som dödades då de kom ut ur Egypten -
var inte ett litet ulligt lamm.
De var en ettårig bagge.
Baggen som fastnat i törnen som Abraham offrade -
istället för Isak var en fullvuxen bagge!
Dess horn satt fast i törnen.
Påminner det er om någonting?
Baggen motsvarade en ca 30 år gammal man -
med sitt huvud bland törnen.
På samma berg. Men det är en annan historia.
Äntligen finns det någon som kan bryta sigillen -
och påbörja nedräkningen av historien och reda upp den existerande röran.
Ta i tu med all ondska i världen.
Tack och lov att det finns någon som kan göra det Gud behöver få gjort!
Baggen och lejonet är värdig att göra det -
av många orsaker, men jag ska ge er bara två.
Den första är: Han har utkämpat kampen mellan gott och ont -
här i världen och har vunnit.
De värsta som det onda kunde göra Honom.
De gjorde sitt bästa för att krossa vår Herre då Han kom till jorden.
Till sist spikade de fast Honom på en bjälke -
och hängde upp Honom, helt naken.
De gjorde det värsta de kunde, och Han vann.
Han triumferade över dem genom sitt kors.
Han är den som ska avsluta historien.
Han har redan blivit frestad som vi.
Han har redan gått igenom vad vi har gått igenom, blivit frestad som vi.
Och ändå vann Han.
Det är Honom Gud kan lita på att Han gör det på rätt sätt.
Och att slutföra historien.
Den andra orsaken är: Ja, Han dog -
så att ingen behöver ta en ända med förskräckelse då världen tar en ända.
Han har utgjutit sitt blod för mänskligheten.
Därför är det Han som är värdig att avsluta mänskligheten.
Han gjorde allt Han kunde -
för att frälsa varje människa.
Därför är Han värdig.
Det är därför änglarna prisar Honom: "Du är värdig -
med ditt blod har du friköpt människor -
åt Gud av alla stammar och språk och länder och folk."
"Därför kan Gud lägga i Dina händer denna överväldigande uppgift -
att slutföra historien."
Det är det tredje stället som är kopplat till judiska ting: -
Han är judarnas kung. Lejonet från Juda stam.
Och Han kommer att inleda hela processen -
med att avsluta historien å Guds vägnar.
Han kommer att ta itu med allt som är fel i världen, å Guds vägnar.
Nu kommer vi till kapitel 7.
Här finns ett mycket rättframt ställe om det judiska folket.
Vi är på väg in i den stora vedermödan.
Och det är en stor vedermöda.
Hemska saker sker som påminner Egyptens plågor.
Men då alla de plågorna kom över Egypten i 2 Mosebok -
är det fantastiska att judarna inte berördes av en enda av dem.
Nilen förvandlades i blod, grodorna kom, boskapen blev sjuk.
Så många hemska saker hände, men det fanns ett litet område i Egypten -
där de inte hände.
Ett litet område som hette Goshen.
Gud beskyddade sitt folk genom alla de hemska plågorna -
och plågorna drabbade inte dem.
I Uppenbarelseboken kapitel 7 läser vi att samma sak händer igen.
Plågor drabbar världen.
En fjärdedel av jordens befolkning dör.
Hemska sjukdomar, gräshoppor, alla möjliga sorters fruktansvärda saker.
Och framför allt jordbävningar.
Historiens nedräkning har börjat.
Men vissa människor kommer att bli beskyddade från de plågorna.
Beskyddade i plågorna.
Och de är Israels 12 stammar.
I Uppenbarelsebokens 7:e kapitel säger Gud: -
"Vänta ett tag med olyckorna!"
Han säger åt de änglar som ska sätta igång olyckorna att vänta -
tills vissa människor märkts med sigill.
Märkts med sigill på pannan för att bli beskyddade mot allt som ska komma.
"12 000 från denna stam och 12 000 från den stammen."
Och Han räknar upp Israels 12 stammar.
Det är tydligt att vid historiens slut -
kommer Israels 12 stammar fortfarande att finnas.
Och en proportion av varje stam kommer att beskyddas av Gud -
då den största vedermödan kommer.
144 000 totalt.
Om det är en exakt siffra eller en uppskattning -
eller ett symboliskt antal, vad den än betyder -
kommer ett visst antal av alla de 12 stammarna -
inte att lida alls under den här fruktansvärda tiden.
Vad säger det oss?
Det säger oss att Gud fortfarande bryr sig om det judiska folket.
Han vill bevara dem ända till slutet.
Gud har inte förlorat någon enda av stammarna.
Han vet var de finns.
Han lovade att hämta alla 12 stammarna tillbaka -
till Löfteslandet, och det har Han inte gjort än.
Han har hämtat tillbaka ganska många av dem, men inte alla än.
Men det kommer att finnas tolv israeliska stammar vid slutet.
Och Gud kommer att beskydda dem som Han beskyddade dem i Egypten.
Från alla svårigheter som kommer över världen.
Israel har en framtid.
Gud kommer att garantera att de har en framtid.
Ända fram till historiens slut.
En gång medan Han var på jorden sa Jesus: -
"Denna ras försvinner aldrig fastän himlen och jorden försvinner.
Denna nation, detta folk kommer alltid att förbli."
Jeremia hade sagt det.
"Så länge som solen skiner och havets vågor svallar -
så länge kommer denna nation att förbli en nation inför mig."
Israel är ett evigt folk.
Varför? För att de är en evig Guds folk.
Därför har de överlevt 2000 år utan sitt eget land, sin egen valuta -
utan en egen armé eller ens sitt eget språk.
Trots det har de överlevt.
Två gånger har de kastats ut ur sitt eget land.
Och två gånger har de kommit tillbaka.
Det är utan motstycke. Ingen annan nation har någonsin gjort det.
Men då de sista stora svårigheterna drabbar jorden -
då sigillen bryts och nedräkningen av jorden börjar -
kommer de att beskyddas.
Av Gud. Ända till slutet.
Det som är överraskande är att de kristna inte kommer att beskyddas -
under de stora svårigheterna.
Det är en chock.
Judarna kommer att beskyddas av Gud, genom allt.
Många kristna kommer att dö.
Följande avsnitt av kapitel 7 -
talar om en stor skara människor, inte på jorden, utan i himlen.
Medan judarna blir beskyddade på jorden -
kommer många kristna att bli tröstade i himlen.
De beskrivs som följer: -
"Det är de som kommer ur den stora nöden."
"Det är de som kommer ur de stora svårigheterna."
Verbet är viktigt.
Det betyder att de först har varit i den stora nöden.
Tro inte på de kristna som säger -
att vi kommer att ryckas upp innan den stora nöden.
Nya Testamentet säger aldrig så.
Vi kommer att vara inne i den.
Men vi kommer ut ur den. Och verbet betyder "en i taget".
Inte alla i en enda stor klump, men en i taget.
"Det är de som kommer ur den stora nöden."
Och det är ingen tvekan om hur de kommer ut - som martyrer.
De kommer ut genom döden.
De kommer ut eftersom de förföljs -
och dödas för Jesu skull.
Det är därför de nu är i himlen och Gud -
torkar alla deras tårar. Vilket fint uttalande!
Solen ska inte längre bränna dem om dagen.
Solen kommer nämligen att bränna denna jord mycket illa.
Men nu tröstas de i himlen eftersom de dött för Jesus.
Det kommer att finnas fler martyrer under den stora nöden, -
fler kristna martyrer än någonsin förut.
Men de kommer rakt in i himlen.
Och Gud kommer att vara deras herde och ta hand om dem.
Vi har alltså denna märkvärdiga kontrast -
mellan judar som beskyddas på jorden -
eller åtminstone en del judar ur alla tolv stammarna -
och kristna som inte beskyddas på jorden -
men tröstas i himlen -
efter att de dött martyrdöden för Jesus.
Det här är mycket att svälja, jag vet.
Jag bara nämner de kristna eftersom folk läser det genast -
efter det om att judarna beskyddas.
Vårt tema är ju Israel.
Så jag har tagit 4 avsnitt ur den första hälften av Uppenbarelseboken -
som på något sätt är samman- kopplade med det judiska folket.
I kap 1 stod det att de som genom- borrat Honom ska se på Honom.
I kapitel 2 och 3, två av Satans synagogor förföljer de kristna.
I kapitel 5 letar de efter någon som skulle vara värdig -
att leda nedräkningen av historien, och vi får veta att det är en jude!
En judarnas kung som kommer att avsluta historien å Guds vägnar.
Vi är i en judes händer.
Hela vägen ända fram till slutet.
Och till sist, i kapitel 7 ser vi att en del av varje judisk stam -
kommer att beskyddas genom de stora svårigheterna på jorden -
medan många kristna kommer att komma in i himlen som martyrer.
Min tid har tagit slut.
26 sekunder kvar!
Jag säger inget mer nu. Kom tillbaka om 15 minuter.
Då ska vi se på resten av Upp där betoningen inte ligger på folket -
utan på platsen Israel.
Historien kommer att avslutas i Israel.
Platsen. Kom tillbaka om 15 minuter så ser vi på det.
Vi ser på Upp som är den sista boken i denna föreläsningsserie: -
"Israel i Nya Testamentet".
I första delen av Uppenbarelseboken -
verkar betoningen ligga på Israels folk.
Men i andra hälften ändras det -
och betoningen ligger på platsen Israel.
Betoningen ändras från demografisk till geografisk.
Evangeliet slutar som det börjar, i det Heliga landet.
Det är där vår kristna tro tog sin början -
i Jerusalem, och där kommer allt att sluta.
Det kommer inte att sluta i Amerika eller Europa -
utan i Guds Heliga land.
Fokuset ligger alltså på Mellanöstern -
Löfteslandet och speciellt den judiska huvudstaden.
Vår kristna framtid finns på jorden, inte i himlen.
Och den är på det välbekanta judiska territoriet.
Det är en överraskning för ersättningstyperna.
De behandlar de ouppfyllda profetiorna i Nya Testamentet -
på samma sätt som de behandlar dem i Gamla Testamentet -
genom att förandliga dem.
Genom att inte ta dem bokstavligt.
Det tar dem symboliskt.
Sedan tillämpar de dem på andliga ting.
De tar omnämnandena av Israel och tillämpar dem på församlingen.
Vi talade om Israels tolv stammar.
Lade ni för övrigt märke till att en av de tolv stammarna saknades?
Lade någon märke till det?
Dans stam saknades.
En av de tolv stammarna betedde sig illa.
De var olydiga mot Gud och har försvunnit ur historien.
Och Efraims stam har ersätt dem.
Josef stam delades upp i två för att ersätta Dan.
Det är förklaringen.
Precis som med de 12 apostlarna. En av dem gick förlorad. Judas Iskariot.
Han måste ersättas av Mattias.
Vi har tolv stammar, en förlorad och ersatt.
Och tolv apostlar, en förlorad och ersatt.
Men fortfarande tolv av båda.
Det finns ett grundläggande faktum om framtiden.
Något som är absolut säkert.
Jesus kommer tillbaka.
Och när Jesus kommer tillbaka kommer Han i en fysisk kropp.
Därför kan Han bara komma tillbaka till en plats.
Om man är i en kropp kan man bara vara på ett ställe i gången.
Det är ju logiskt eller hur?
Då folk säger : "Mr Pawson, det är trevligt att träffa er i egen person",
svarar jag: "Jag är vanligen i egen person.
Därför kan jag bara vara på en plats i gången.
Jag måste vara här ikväll, jag kan inte vara hemma med min fru.
Då man har en kroppslig gestalt kan man bara vara på en plats i taget.
Jag gillar inte då folk säger till mig: -
"Vi kommer att vara med dig i anden på fredag kväll."
Jag gillar inte att predika till folk som är med mig i anden.
Det sitter tre av dem där framme på första raden.
Jag föredrar att ni är kroppsligen här och jag är också kroppsligen här.
Ni kan bara vara på ett ställe ikväll, och det samma gäller mig.
Då Jesus kommer tillbaka i kroppen kan Han bara vara på ett ställe.
Och vi vet var det är. Samma ställe som Han lämnade.
Han kommer tillbaka till Olivberget. Det var därifrån Han lämnade jorden.
Även profeterna i GT berättar för oss att det är dit Han återvänder.
Och det är där vi kommer att möta Honom.
Er första gratisflygning till det Heliga Landet.
Jag ser fram emot det.
Det blir ett så stort möte att ingen stadium på jorden rymmer det.
Så det hålls uppe i luften. Vilket möte!
Min farfar ligger begravd i Newcastle upon Tyne i norra England.
På hans gravsten finns hans namn, David Ledger Pawson -
och datum för hans död, 1934.
Jag hann knappt lära känna honom.
Och sedan står det bara: "Vilket möte!"
Jag har sett folk stå och stirra på hans gravsten -
och undra vilken knasboll som ligger begravd där.
Han tog det inte ur Bibeln, utan från en gammal metodistisk sång.
Men det hänvisar till det stora mötet.
Det Stora Mötet.
Om ni inte gillar högljudda möten föreslår jag att ni inte deltar.
Trumpeter kommer att ljuda, -
änglar ropa och jag kommer inte heller att vara tyst.
Vilket möte!
Han kommer tillbaka till jorden.
Han kommer i kroppslig gestalt -
därför kommer Han tillbaka till en plats -
till samma ställe som Han lämnade.
De kristna möter Honom där.
Vilken överraskning. Ja, det blir en överraskning för en del -
kristna som nästan glömt bort Jerusalem och folket Israel.
Tyvärr kommer vi att gå igenom stora svårigheter mellan då och nu.
Stor vedermöda.
Ordet vedermöda kommer från det latinska ordet "tribulum".
Jag undrar om ni någonsin sett en tribulum?
Jag såg en i Israel för ett par månader sedan.
Det är en stor släde av trä.
På nedre sidan är den full av hål -
och skarpa stenar har tryckts in i hålen.
Och denna dras av en åsna -
över säden för att skilja åt agnarna och vetet.
Och de skarpa stenarna -
på undersidan av släden skär sönder sädeskornen.
Sådan är en tribulum.
Därifrån kommer de engelska orden tribulation (vedermöda) -
och trouble (svårigheter).
Det innebär att vara under en tung tingest som sliter sönder oss.
Det är ett mycket starkt ord.
Det är det ordet som används här.
Under de stora svårigheterna -
kommer världen att domineras av vad jag kallar en ohelig treenighet.
Ni vet vad den Heliga Treenigheten är: -
Fader, Son och Ande.
Men den oheliga treenigheten är en sorts oäkta spegelbild av den.
Istället för Fadern har vi Satan, istället för Sonen har vi Antikrist -
och istället för den Helige Ande har vi den falske profeten.
Antikrist betyder inte "emot Kristus".
Det betyder "istället för Kristus".
En sorts ersättningsmessias.
Och denna ersättningsmessias kommer att erbjuda fred -
och säkerhet till världen.
Han kommer att bli välkomnad till en början, för att han kan göra det.
Har ni insett att då Jesus frestades av Satan vid sitt första besök -
var det Antikrists position som Satan erbjöd Honom.
Satan sa: "Böj dig inför mig så ska jag ge dig alla världens riken."
Då skulle Jesus ha blivit Antikrist.
Och en dag kommer en man att ta emot det erbjudandet -
av Satan och bli i-stället-för Kristus.
Och Satan kommer att ge honom makten över alla jordens riken.
De två mänskliga varelserna i den oheliga treenigheten kallas vilddjur.
Det står att ett av dem kommer upp ur havet.
Det andra från jorden.
Det är tydligt att de två orden används metaforiskt, symboliskt.
Men de måste ge peka på någonting.
Jag ska berätta hur jag själv förstår det.
Jag säger det inte dogmatiskt.
Men havet betyder vanligen nationernas hav.
Hedningarnas hav.
Därför tror jag Antikrist kommer att vara en hedning, inte en jude.
Men den falske profeten kommer från jorden. (Landet på engelska).
Och i Skriften betyder det vanligen Israels land.
Kan det alltså vara så att Antikrist är en hedning -
och den falske profeten en jude?
Och tillsammans skapar de fred i Mellanöstern.
Och skriver under ett fredsavtal.
Daniel säger att det kommer att ske.
Jag ska spekulera ett steg vidare.
Är det möjligt att Antikrist är arab?
Och den falske profeten en jude?
Om så, kan de båda göra anspråk på att vara söner till Abraham.
På sätt och vis ett falskt anspråk.
Men det är så lätt för mig att föreställa mig ett sådant scenario.
Tyvärr längtar Israels folk i dag så desperat efter fred -
att jag tror de skulle gå med på ett sådant avtal.
Och hänfört anta det.
Och Daniel berättar för oss att det avtalet -
kommer att vara ett sjuårigt fredsavtal -
men det kommer att totalt bryta samman efter halva tiden.
Och leda till den mest fruktansvärda diktatur, -
den största nöd som världen någonsin upplevt.
Uppenbarelseboken gör det kristallklart -
hur länge den stora vedermödan kommer att bestå.
På ett ställe står det 3,5 år -
ett annat ställe säger en tid, tider och en halv tid, dvs. tre och en halv tid.
På ett annat ställe står det 42 månader.
På ytterligare ett annat ställe står det 1260 dagar.
Hur många gånger och på hur många sätt -
måste Gud säga något innan vi begriper det?
Fruktansvärda svårigheter i världen.
Men endast i tre och ett halvt år.
Visste ni att det redan hänt en gång i historisk tid?
Det hände ungefär 170 år före Jesus.
Det Heliga landet invaderades av assyriern Antiochos Epifanes.
Han var en skräck.
Han inte endast erövrade Israel, invaderade och ockuperade landet -
men han offrade ett svin på altaret i templet!
Templets heliga altare.
Han invigde templet till Zeus.
Zeus, gudarna kung, den hedniska guden.
Han gjorde templets sakristior till bordeller -
och fyllde dem med prostituerade.
Det var en låg, fruktansvärd, mörk tid för Israel under Antiochos Epifanes.
Daniel kallade den tiden för förödelsen styggelse.
Och Jesus använde samma uttryck -
och sa att det kommer att ske igen vid tidens slut.
En man som sätter sig i templet, en laglöshetens man -
som inte erkänner någon annan auktoritet, en diktator -
som kräver tillbedjan.
Han kommer att kombinera religion och politik -
i den fruktansvärdaste tyranni världen någonsin sett.
Allt det sker under de stora svårigheterna.
Och dess centrum är i Jerusalem.
Det är faktiskt i Jerusalem som Antikrist kommer att regera.
Hur kan en hednisk Antikrist regera i Jerusalem -
om han inte skrivit ett avtal med den judiske falska profeten?
En profet som kan göra under och bedra även kristna.
Det blir en fruktansvärd tid och Jesus sa -
att om Gud inte låtit tiden vara kort skulle ingen överleva.
Tack och lov är Gud fortfarande den som har kontrollen.
Han kommer att se till att tiden hålls inom sina specifika ramar.
42 månader 1260 dagar, 3,5 år, hur man nu vill räkna den.
Under denna tid kommer tusentals att bli martyrer för Jesus.
Tusentals.
Men det är två av dem speciellt -
som Skriften fäster vår uppmärksamhet vid i Upp 11.
De befinner sig i Jerusalem.
Två Jesu vittnen som betalar det yttersta priset.
Det sker under den tid som Antikrist regerar i Jerusalem.
Dessa två står upp för sanningen.
Och de är enastående vittnen -
eftersom de har Elias auktoritet att slå av och på regnet.
De har makt att komma med pest och sjukdomar.
De har makt att kalla ner eld från himlen.
Men man bryr sig inte om deras vittnesbörd.
Och tills sist befaller Antikrist att de ska dödas.
Och de blir martyrer på Jerusalems gator.
Och de blir liggande där.
De är de sista vittnena för sanningen -
i själva Jerusalem under denna fruktansvärda tid.
Men sedan händer något förunderligt.
I tre dagar ligger deras kroppar på gatan.
Och sedan reser de sig upp.
Och de återvänder till livet.
Och de svävar upp till himlen så alla kan se dem.
Vilket avgörande vittnesbörd!
Vi vet inte vilka de är, vi vet inte vad de heter.
Många spekulerar, är det Mose och Elia igen eller...
Nej, det kommer att vara två vittnen. Jag tror de är messianska judar.
Jesu sista vittnen.
I Antikrists huvudstad.
Men det är ett dramatiskt vittnesbörd. Och allt detta händer i Jerusalem.
Världens uppmärksamhet kommer att vara fäst på Jerusalem.
Om det fortfarande finns television då kan jag se dessa två martyrer -
och hur världen ser på dessa två kroppar på gatan.
Och sedan deras uppryckande.
Med andra ord, precis på samma sätt som deras Herre Jesus.
De är döda i tre dagar, -
sedan uppstår de och sedan stiger de upp till himlen.
Vilket avgörande vittnesbörd!
Vilken påminnelse för hela världen, men speciellt för Jerusalem -
om vad som hände i samma stad för 2000 år sedan.
Nu ska jag se på kapitel 12.
Inte för att jag tror att det gäller Israel, -
utan för att många människor gör det.
Så jag tänkte att det är bäst att jag ser på det med er.
I kapitel 12 finns en mycket ovanlig bild.
Där finns tre gestalter.
En är kvinna.
Den andra är en pojke.
I själva verket en ofödd pojke.
Fortfarande i sin mammas moderliv.
Den tredje är en stor otäck drake, eller orm.
Han sitter hopkrupen mellan kvinnans ben -
medan hon kämpar för att föda pojken.
Och draken väntar för att kunna döda pojken.
Det är en mycket dramatisk scen.
Den kommer efter det att Satan kastats ut ur himlen -
med en tredjedel av änglarna utkastade tillsammans med honom.
I dag kallar vi dem demoner.
Men här är alltså en bild.
Det är ingen tvekan om vem draken är.
Han kallas den gamle ormen.
Det är djävulen själv.
Men vem är kvinnan?
Och vem är pojken hon håller på att föda?
I alla tider har folk trott att pojken är Jesus.
Och man ser djävulen som vill döda Jesus så fort Han föds.
En referens till dödandet av alla pojkar yngre än två år i Betlehem.
Men vad gör detta mitt i Uppenbarelseboken?
Det hände ju 2000 år tidigare.
Om man tror att pojken som håller på att födas är Jesus -
så är ju kvinnan Maria.
Och det är den traditionella tolkningen av det här avsnittet.
I synnerhet inom den romersk-katolska kyrkan.
Kvinnan i bilden har en krona med 12 stjärnor.
Mot en blå himmel.
Det är ju den Europeiska unionens flagga!
Och den är tagen direkt ur Uppenbarelseboken kapitel 12.
Det är en cirkel med tolv stjärnor mot en blå bakgrund.
Först trodde folk att den symboliserade de 12 stater -
som kom samman i den Europeiska gemenskapen.
Inte alls så. Nu är de många fler än tolv i Europeiska unionen.
Men vi har inte lagt till fler stjärnor, som man gjorde med USA:s flagga.
Det var den katolska trons inflytande på Europa -
som såg till att det blev Europas flagga.
Genom det demokratiska partiet i Tyskland som var ett katolskt parti.
Och det var påvens sätt att göra anspråk på Europa som sin domän.
Eller den katolska kyrkans domän. Så nu måste vi i Europa leva -
med en flagga med tolv stjärnor mot en blå bakgrund -
som tagits direkt ur Upp 12.
Vid tiden för Reformationen -
ville de inte godta att modern var Maria.
Av självklara skäl.
Det rådde sådan Mariadyrkan i Europa -
att de protestantiska reformatorerna ville skära bort Maria.
Men då fick de problem.
Om barnet som höll på att födas och var nära att förgöras av djävulen -
var Jesus, vem var då modern?
De beslöt att det måste vara Israel.
Att Israel var Jesu moder.
Indirekt var ju Israel det.
Men problemet började då man tänkte att barnet som skulle födas var Jesus.
Men läser man kapitlet noga -
ser man att detta inte sker 2000 år tidigare -
utan det sker under den stora vedermödan.
De sker under den där avgörande sista perioden.
För modern, efter det att hon fött pojken -
tillbringar 1260 dagar ute i öknen -
där Gud tar hand om henne.
Vi måste alltså tänka om alltsammans.
Jag tror uppriktigt att kvinnan är Kristi kyrka i de stora svårigheterna -
och pojken som föds är de människor som blir pånyttfödda under den tiden.
Och eftersom djävulen kastats ut från himlen är han så rasande -
att pojken som djävulen vet är född att regera över folken -
är han fast besluten att förgöra.
Därav martyrerna.
Men kyrkan flyr ut i öknen, även om hon fortfarande föder -
nya kristna under den stora nöden.
Så ser jag det, jag låter er noga tänka igenom det på egen hand.
Men jag tror inte det kapitlet har något att säga om Israel.
Låt oss gå tillbaka till Jerusalem -
där Antikrist och de två vittnena har varit.
Där han ställer hädiska anspråk.
Intressant nog ges staden inget namn.
Men vi får en förbluffande mängd ledtrådar.
Det är en stad med ett tempel.
Ett tempel med en gård för judar och en för hedningar.
Det är en stad som kallas stor och helig.
Det är en stad som ska trampas under hedningarnas fötter -
under dessa 42 månader.
Det är en stad som andligt talat kallas Sodom -
en syndig plats, och Egypten, en slaveriets plats.
Men den avgörande ledtråd vi får är denna: -
staden där deras Herre korsfästes.
Ingenting kunde vara tydligare än det. Det är Jerusalem.
Den är högkvarteret för denna fruktansvärda man -
som säger sig vara gud.
Man försöker lönnmörda honom, men han återvänder till livet.
Man tillber honom.
Låt oss här gå till 1 Johannesbrevet där det står -
"Vi vet att Antikrist kommer -
men det finns redan många antikrister i världen."
Med andra ord, framtida händelser kastar sin skugga före de sker.
Det är därför kristna så många gånger har misstagit sig -
och trott att någon varit Antikrist -
då han bara varit en antikrist. Hänger ni med?
Man trodde Napoleon var Antikrist, eller Adolf Hitler.
Man trodde Josef Stalin var Antikrist.
I våra dagar har man trott Muammar Gaddafi, Henry Kissinger var Antikrist.
Har ni hört om alla dessa?
Allt som oftast är det någon som säger sig veta vem Antikrist är.
Och så lägger de fram ytterligare en teori.
En amerikansk predikant reser jorden runt och berättar för alla att det är -
kung Husseins brorson. Har ni hört den?
Då den riktige Antikrist kommer råder det ingen tvekan om det.
Men det finns många antikrister i världen.
Så låt er inte ryckas med om någon säger sig ha funnit Antikrist -
tills han verkligen kommer, och då kommer vi att veta det.
Han har tillåtelse att attackera de heliga.
De är inte beskyddade från honom.
Det är då vi måste lära oss att härda ut.
Han är förödelsens styggelse.
Han har universell auktoritet, inte bara i Europa utan i hela världen.
Han har sådan ekonomisk kontroll -
att ingen har tillåtelse att köpa eller sälja någonting.
Inte ens mat, om inte de på sin panna eller hand bär vilddjurets märke.
666.
Vilken betydelsebärande siffra!
Fråga mig inte vad det betyder, jag vet inte.
Så fort han har anlänt ska jag berätta det.
Men så det har spekulerats i det! Hollywood har gjort filmer om talet.
666, vad betyder det?
Det perfekta talet är sju!
Här är en man som på alla områden misslyckas att -
uppnå perfektion. Han är 666.
Om han var den perfekta Kristus skulle han vara 777.
Eller det skulle han inte, för Jesu namns tal är 888.
Till och med bättre än perfektion, än 777.
Men det här är en man som är ofullständig på alla sätt.
När han kommer kommer vi att förstå vad talet betyder.
Och om man inte har det tatuerat, eller som implantat -
på handryggen eller pannan -
kan man inte längre gå till stormarknaden.
Man kan inte dra sin hand över kassaapparaten.
Det är allvarligt.
Och det är klart att vi står inför mycket tuffa tider.
Inte att undra på att kvinnan måste fly ut i öknen.
Hon måste överleva på något sätt borta från tätorterna.
Antikrist måste träda fram före Kristus.
Därför vet vi att Kristus inte befinner sig precis bakom hörnet.
Antikrist har inte dykt upp än.
När han kommer vet vi inte. Det kan ske snabbt. Vi vet helt enkelt inte.
Satan är redan denna världens gud, regent och furste.
Och som Johannes säger i sitt brev: -
"Vi vet att vi är Guds barn -
och att hela världen är i den ondes, djävulens våld."
Därför bör man inkludera djävulen i sina böner varje dag.
Jesus sa att vi skulle göra det.
Tyvärr har bibelöversättningarna inte alltid förmedlat det.
Jesus sa: "När ni ber, varje dag, be: 'Vår Far i himlen, -
låt ditt namn bli helgat. '" och så vidare, hela vägen igenom -
och i slutet: "Och för oss inte in i frestelse, utan fräls oss ifrån -
den onde."
Det är vad Jesus verkligen sa i bönen.
Inte "fräls oss från det onda" utan "fräls oss ifrån den onde".
Och det är en daglig bön som Jesus lärde oss.
Underskatta aldrig djävulen!
Han är genialisk.
Du är ingen match alls för honom på egen hand.
Han är alldeles för smart.
Han är så lurig.
Där ser vi honom, vid historiens slut, utkastad ur himlen -
grundande sitt rike på jorden.
Med sina marionetter, Antikrist och den falske profeten.
De kontrollerar den politiska och religiösa arenan.
En totalitär regim.
En tyranni över jorden.
Men endast för den väldigt korta tiden.
Jag kommer nu till nästa omnämnande av platsen Israel -
i Upp och det är det välbekanta namnet Harmagedon.
På hebreiska betyder det Megiddos berg.
En del av er har kanske varit i Israel och sett det.
Det är värt att se, men låt mig beskriva det.
Israel är ett mycket bergigt land.
Bergen sträcker sig från Libanon i norr ner till Sinais öken.
Det finns endast en öppning mellan bergen, endast en.
Där kan man ha en väg, det fanns faktiskt en järnväg där en gång i tiden.
Så man kan komma igenom från väst till öst och öst till väst.
Det är Jezreelslätten eller Esdrelon.
Det är en triangelformad, platt plats.
En öppning i bergskedjan som löper från norr till söder.
Det är ett stort, platt område, omgivet av berg.
Till väst ligger Karmelberget.
Norrut Galileens kullar.
Mot öst Taborberget.
Och Giv‘at HaMore.
Och söderut Samariens berg.
Men det är alltså ett stort, plant område -
en öppning genom bergen.
Det är en dramatisk plats.
Och mitt på denna platta slätt finns en liten kulle.
Den heter Megiddo.
På hebreiska är kulle "har". Harmagedon.
Det ordet är mycket välkänt.
Hollywood använder det regelbundet, och det gör tidningarna med.
Harmagedon.
De använder det som ett namn på en slutlig strid i historien.
Men historien igenom har många, många strider utspelat sig här.
Eftersom det är den enda öppningen i bergskedjan.
Där finns en väg, en vägkorsning -
precis vid foten av den lilla kullen Megiddo.
Den finns kvar än i dag, man kör över den.
En vägkorsning mellan vägen från Arabien till Europa -
och vägen från Afrika till Asien.
Megiddo är världens vägskäl.
Och byn Nasaret ser rakt ner på den från norr.
Jag kan föreställa mig Jesus som liten pojke -
ligga på Nasarets kullar och titta ner och se världen dra förbi.
Judarna i söder var uppe i bergen, isolerade.
Men Galileen i norr -
hade denna världstrafik som passerade förbi hela tiden.
Tack vare detta världens vägskäl.
Det är världens centrum där Gud placerade sitt folk.
Så folkens Galileen var som väntrummet på en flygplats.
Alla kom och gick vid det vägskälet.
Det är där de stora striderna stått i historien.
Det är där Saul och Jonatan dödades av filisteerna.
Precis där. Deras huvuden hängdes upp på muren till staden Bet-Shan.
Det var där kung Josia dödades av egyptierna.
Dit kom också Alexander den Store. Napoleon också.
Winston Churchill, den store brittiske premiärministern -
trodde att Harmagedon skulle äga rum i slutet av andra världskriget.
Då de italienska trupperna tvingade de brittiska trupperna att retirera -
längs med Afrikas norra kust -
och tyskarna kom ner genom Grekland och Kreta -
kunde han se för sig den brittiska armén i en fälla vid Harmagedon.
Mellan italienarna och tyskarna.
Så han skickade en grupp officerare för att rekognoscera den slätten -
och planera den sista striden i andra världskriget. Han hade fel.
Italienarna och tyskarna stoppades innan de kom så långt.
Men han kallade stället för Mellanösterns tuppfäktningsarena.
En levande beskrivning.
Och det är där som striden vid Harmagedon kommer att stå.
I norra delen av Israel.
Och där kommer en mäktig internationell styrka att samlas.
Den leds av djävulen, Antikrist och den falske profeten.
För att sist och slutligen förgöra Kristus.
Vid det laget kommer Kristus att ha kommit tillbaka -
och alla kristna kommer att ha samlats till Honom.
Han är inte längre bara Jesus med 12 apostlar-
Han är Jesus med sina efterföljare samlade i Mellanöstern.
Inte att undra på att de samlar en stor internationell styrka.
Den enda plats en armé kan uppbådas på -
innan de attackerar Judeens berg -
är Jezreelslätten, Esdrelonslätten runt Harmagedon.
Jag har nyheter till er.
Harmagedon är inte en strid.
Trodde ni det skulle stå en stor strid där? Inte alls.
En enda man besegrar hela den stora internationella styrkan.
Med ett enkelt vapen.
Är det inte förunderligt!
En individ!
Och vapnet är ett dubbelsidigt svärd.
Jag undrar om ni vet vad det hänvisar till.
Romarna hade två sorters svärd i sin armé.
Det ena var ett långt, tunt svärd.
Det användes då man stred mot en annan person.
Det är det vi vanligt vis tänker på då vi tänker på svärd, eller hur?
Ett fäktningsvapen.
Men den romerska armén hade också ett annat sorts svärd.
Det breda, tveeggat svärd.
Det såg ut så här till formen.
I mitten fanns en upphöjd rand av metall -
och dubbla handtag.
Och soldaten greppade de två handtagen -
och han svingade detta mycket tunga svärd -
med slipade eggar från sida till sida.
Det var ett dödligt vapen.
Det kunde hugga av en arm eller ett ben då man svingade det.
En man kunde hålla stånd mot 50 andra soldater -
och hålla dem borta med detta breda tveeggade svärd.
Påminner det någon av er om någonting?
Bibeln säger att Guds Ord är som ett tveeggat svärd.
Det skär ända in i benmärgen.
Det är det det handlar om.
Jag kan visa er dess form -
jag har inget med mig, men så här är det format.
Uppfattade ni?
Det är det svärdet en enda man kommer att använda vid Harmagedon.
Det står att Jesus kommer att rida ut ur himlen på en häst.
Lägg märke till det. Då Jesus kom första gången red Han på en åsna.
Då Han kommer tillbaka rider Han på en häst, det är en militär segrare.
Han kommer för att dräpa den där styrkan med sin tunga.
Och Han kan göra det.
Han dödade ett fikonträd en gång med sin tunga.
Han förbannade det och nästa dag var det dött.
Lärjungarna sa: "Alla löv har fallit av! Det är dött, trädet du förbannade!"
Vilken tunga Jesus har!
Han kommer att dräpa hela styrkan vid Harmagedon -
med ett Ord.
Det blir ingen verklig strid.
Endast ett ord och de ligger alla döda på marken.
Den mäktiga armén som samlats för att förgöra Kungen -
och huvudstaden Jerusalem.
Esdrelonslätten kommer att flyta av så mycket blod -
och vara så täckt av kroppar -
att man inte kan begrava dem alla.
Så vad gör Gud för att städa upp det?
Han kallar på fåglarna uppe på himlen: -
"Kom och samlas till Guds stora måltid.
Och städa undan de här liken för mig."
Och fåglarna kommer, svartkråkorna och asgamarna kommer -
och städar upp slagfältet.
Fåglarna i Israel är helt unika.
Alla fåglar som flyttar från Afrika till Europa och norra Asien -
flyger genom Israel.
Ibland är himlen svart av dem.
Jag har sett tusentals storkar förmörka himlen då de flög genom Israel.
De israeliska piloterna -
måste studera en karta över alla de rutter som fåglarna flyger -
för att kunna lyfta med planet utan att krascha det.
Om man träffar fåglar med ett jaktflygplan har man problem.
De fåglarna skyddar Israel från luften.
Det är en förunderlig tanke.
En israelisk pilot visade mig kartan med fåglarna.
Han sa: "När vi lyfter måste vi slingra oss fram och tillbaka mellan fåglarna -
för att komma tillräckligt högt upp, och sedan kan vi flyga dit vi ska."
Och jag har nyss sett hela himlen mörk av fåglar i Israel.
Det är det som sker vid Harmagedon.
Det står så i Uppenbarelseboken.
Allting beskrivs detaljerat.
Det är emellertid inte den sista striden.
Jag berättade att det inte är en strid.
Och det är inte den sista striden. Det kommer en till senare.
En strid som kallas Gog och Magog. Men den kommer i nästa kapitel.
Men detta är historiens näst sista strid.
Och den är över på en minut.
Inser ni att detta är en Jesus som världen aldrig har sett?
Här är en Jesus som dödar tusentals människor.
Det är samma Jesus. Men nu kommer Han i vrede.
Då Han en gång kom med frälsning. Samma person.
Men Guds godhet och Hans stränghet syns båda i Jesus.
Och Uppenbarelsebokens Jesus är sådan -
att när människorna ser Hans vredgade ögon -
kommer de att be om en jordbävning som uppslukar dem -
hellre än att de möter Hans vrede -
över dem som förstört Guds värld och fördärvat Hans Faders skapelse.
Det är allt väldigt allvarligt.
När kommer allt detta att ske? När Jesus kommer tillbaka.
Då Han kommer ridande ut ur himlen på den vita hästen -
med sin mantel fläckad i blod.
Inte Hans eget blod denna gång. Andra människors blod.
Här i Amerika har ni en vacker sång.
Jag kommer inte ihåg alla orden -
men ni vet. "Mina ögon har sett Herrens ankomsts härlighet.
Han trampar ut skörden där vredens druvor förvaras.
Han har lossat den ödesdigra blixten -
sitt fruktansvärda, snabba svärd.
Hans sanning marscherar fram."
Det är rakt ut ur kapitel 19 i Uppenbarelseboken.
Insåg ni vad det handlade om? En välklingande melodi -
så vi tycker om att sjunga den.
Men när man stannar upp och tänker...
Vi måste tänka efter vad vi sjunger!
Har ni någonsin lyssnat till Hallelujakören av Händel?
"Halleluja, halleluja!" Ni vet den där härliga sången?
Vet ni vad den firar?
Världsekonomins kollaps.
Att alla banker stängs.
Att vi förlorar alla våra besparingar.
Att alla våra pensionspengar försvinner.
"Halleluja! Halleluja!"
Då jag hör folk sjunga den vill jag säga: -
"Vet du vad du sjunger?"
De enda som sjunger den dagen är Guds folk.
Resten av världen är förkrossade.
Det är också från Uppenbarelseboken kapitel 19.
"Halleluja! Herren vår Gud den Allsmäktige är nu kung."
Låt oss tänka lite närmare på vad vi sjunger nu och då.
Och inse vad vi sjunger om.
Det var det.
Jag måste skynda mig vidare.
Varför kommer Jesus tillbaka?
Vad gjorde Han inte första gången som Han återvänder för att göra?
Hur länge stannar Han kvar?
Han stannade 33 år första gången. Hur länge stannar Han nu?
Framförallt, varför hämtar Han med sig -
alla tillbaka ner från himlen till jorden?
Alla de som dött i Kristus -
kommer tillbaka till jorden med Honom.
Alltid då jag begraver någon berättar jag det för människor.
Jag var officiant vid min systers begravning, -
min svågers begravning, min svärmors begravning -
och jag sa till församlingarna: "De kommer tillbaka."
När Jesus kommer tillbaka kommer de tillbaka.
Min dotter kommer tillbaka när Jesus kommer tillbaka.
Han kommer tillbaka tillsammans med alla sina heliga.
Så står det i 1 Tessalonikerbrevet 4.
Där står det att när Han kommer så har Han dem med sig.
Jag förväntar mig alltså att se min dotter tillbaka på jorden igen.
Varför?
Himlen kommer att tömmas den dagen. Varför?
Svaret är att Han kommer att regera på jorden.
Han tar över världens riken och Han kommer att styra dem själv.
För efter striden vid Harmagedon -
är Satan, Antikrist och den falske profeten borta.
De är besegrade.
Antikrist och den falske profeten är i helvetet.
Satan sitter inlåst i en fängelsehåla.
Vem ska styra världen då den oheliga treenigheten är borta?
Och svaret är: ni kommer att göra det!
Det är svaret.
För Jesus kommer att regera tillsammans med sitt folk.
Över världen. Han behöver oss alla att hjälpa sig.
Det är vår framtida kallelse.
Men bröder och systrar, vi kan ju inte ens styra församlingen ordentligt nu!
Vi måste lägga oss i träning nu.
För vi kommer att styra världen.
Vi kommer att döma folken sa Paulus.
Då jag besöker högriskfängelser och predikar för mördare och -
och narkotikalangare som sitter inne på livstid -
berättar jag för dem: "En dag -
kommer ni att sitta på troner och skipa rättvisa.
Det kan de ju inte tro!
Men jag talade till en hel fängelseavdelning i Storbritannien -
där de alla har blivit omvända!
Och inte bara det -
de har fått lov att riva väggarna mellan cellerna -
så de kan leva tillsammans som bröder i gemenskap.
Och på den fängelseavdelning där väggarna -
brukade vara nedsmorda med avföring -
och fångvaktarna måste gå in tre tillsammans för säkerhets skull.
Där kan de nu gå in helt ensamma.
Nu rusar de inte in i cellerna utan att knacka.
Och fångarna säger: "Kom in, sitt ner så kokar vi lite kaffe.
Låt oss läsa Bibeln tillsammans."
Det är en ren glädje.
Men jag berättar sanningen för dem.
Och sanningen är att en dag kommer det att vara de om är domarna.
En dag kommer de att styra världen. Tillsammans med Jesus.
Det är sant att de kommer att göra det.
För vi kommer att regera med Honom. Så står det i Uppenbarelseboken 20.
Och det sker efter det att Han kommit tillbaka.
Och det är på jorden, inte i himlen.
Det står tydligt att vi kommer att regera med Honom på jorden.
Och den maktutövningen har sitt centrum i Jerusalem.
Och i Jerusalems omedelbara närhet, ett återställt Israels kungadöme.
Med de 12 apostlarna som dömer Israels 12 stammar.
Och Guds folk regerar över hela världen.
Det är vad Jesus sa. "När jag åter- vänder vill jag kunna säga till er: -
'Bra, du gode och trogne tjänare!
Du ska ha ansvar för tio städer.'"
Så verkligt är det.
Har du lagt dig i träning?
Jag predikade detta någonstans i England -
och en man kom fram till mig efteråt och sa: -
"David! Jag är så ivrig! För första gången -
ser jag en koppling mellan mitt jobb och min tro."
Jag sa: "Varför? Vad jobbar du med?"
"Jag har ansvar för att rensa Englands floder.
De är så nedsmutsade, men vi vinner. Jag lär mig hur man ska rensa dem.
Vi har till och med fått laxar i floden Themsen i dag.
Men jag trodde aldrig jag kunde använda det jobbet för Guds rike.
Men när Jesus kommer tillbaka behöver Han någon som -
som rensar floderna! Jag vill ha det jobbet!"
Han förstod budskapet.
Gud kommer att behöva trogna personer -
som hjälper Honom att sköta världen på rätt sätt -
när Han kommer tillbaka. Låt oss börja träna!
Låt oss vara disciplinerade och trogna.
Det är vad du gör från måndag till lördag -
som betyder mer för Gud än vad du gör på söndagen.
Han letar efter människor som är pålitliga, trogna -
och som gör ett gott arbete, vare sig chefen ser på eller inte.
Det är det Han letar efter.
Så att denna värld äntligen kan få en kristen regering -
som fungerar som den ska.
Vilken vision!
Men det är inte en önskedröm, det är verklighet.
Och det kommer.
Jesus regerar alltså från Jerusalem -
över en värld som administreras av kristna.
Ingen demokrati, inga val, ingen omröstning.
Ni kan viska "halleluja".
På riktigt. En välvillig diktatur.
Med en judisk kung på tronen.
Och som dog för oss alla.
Det är en vision, eller hur?
En dag finns det alltså en judisk kung över hela världen -
med sin huvudstad i Jerusalem och sedan -
kommer det att vara sant att Davids tabernakel har byggts upp igen.
Då vi till slut kommer till Bibelns sista sida -
kommer vi in i en ny himmel och en ny jord.
Låt inte Jehovas vittnen stjäla den nya jorden!
Det är vår framtid!
Tyvärr, så fort jag nämner den nya jorden -
frågar man om jag är Jehovas vittne.
"Nej, det är jag inte!" Men jag tror på den nya jorden.
Ända sedan den där Augustinus på 400-talet -
verkar de kristna ha glömt bort den nya jorden.
De talar bara om att komma till himlen. Men Han gör en ny jord!
Jag var i Sidney, Australien.
Och jag predikade om den nya jorden.
Och jag sa: "På den nya jorden finns det ingen sol, -
inget hav och ingen sex."
En chockad tystnad följde.
Ingen sa "halleluja".
Jag befann mig lite under 10 km från Bondi Beach.
Om ni vet något om Australien så vet ni att om ni vill ha sol, hav och sex -
ska ni gå till Bondi Beach.
Alla lyssnare såg ut som om de ville avsluta mötet genast och bege sig dit.
Men jag sa: "Den nya jorden kommer att vara så härlig -
att ni inte kommer att sakna någonting av det.
Ni kommer inte ens att tänka på det. Den är så härlig!"
Det är det förunderliga att i slutet av Bibeln hamnar vi inte i himlen -
vi hamnar ner på jorden!
Men en ny jord.
En splitterny planeten jorden.
Och jag ska säga någonting annat också.
Där kommer att finnas en huvudstad, en stor stad -
så stor att den skulle täcka en stor del av USA.
En internationell stad.
En mycket vacker stad.
Jag är något av en arkitekt, jag ritar kyrkobyggnader.
Och en gång sa jag: "Den nya huvudstadens arkitektur -
på den nya jorden kommer att vara underbart designad.
Den kommer att vara stor, men hemtrevlig, -
alla kommer att säga hur underbar den är.
Jag längtar så efter den att jag kan dö."
Och någon av lyssnarna ropade: "Det kommer du att göra också."
Men vilken stad den kommer att vara! Byggmaterialet!
Dess design! Jag ser verkligen fram mot den!
Men det är något annat med den staden.
Den kommer att få ett judiskt namn.
Det Nya Jerusalem.
Det är den stad som Abraham sökte, och han kommer att vara där.
Inte bara det, men som jag redan sagt, -
24 namn kommer att vara inristade på portarna och grundstenarna -
och de kommer alla, vartenda ett, att vara judiskt.
De tolv stammarna och de tolv apostlarna.
Det är en väldigt judiskt stad vi är på väg mot.
Det är den nya jordens huvudstad.
Och det mest förunderliga med den är att -
Gud har beslutat sig för att flytta.
Han kommer att bo på jorden, i den staden, med oss.
Aldrig mer kommer man att säga "Fader vår som är i himlen."
Det blir "Fader vår som är på jorden."
Och det gör änglarna andlösa.
Änglarna säger: "Titta! Se!"
När ni läser det i Skriften ska ni bli ivriga. Det är inte "ser man på."
Det är "Se! Titta!"
Eller, annorlunda uttryckt, "Nämen, haru sett!"
Det betyder "Se, vilken otrolig syn!"
"Se! Nu står Guds boning bland människorna.
Han ska bo hos dem, -
och de ska vara hans folk."
Gud kommer tillbaka till jorden.
Vid historiens slut.
Han var här i början, såklart.
Innan synden förstörde världen vandrade Han i lustgården med Adam.
Men Han kommer tillbaka.
Sonen har varit här, den Helige Ande har varit här, -
men Fadern kommer för att bo bland oss.
Och vi ska se Hans ansikte.
Låt oss be.
Far, att Du skulle planera -
att komma och bo med oss -
på jorden är helt enkelt för mycket för oss.
Vi känner oss inte värdiga, men Du kommer att ha gjort oss värdiga.
Herre, tack för så mycket som Du har planerat -
som inga ögon sett och inga öron hört -
men som Du har planerat för dem som älskar Dig.
Tack för att framtiden är vår i Kristus.
Tack att vi inte är endast söner utan arvtagare.
Och att allting kommer att bli vårt.
Och vi kommer att vara Dina. Tack för att Du har planerat det allting.
Och tack för att Du har gett oss en skymt -
av hur det hela kommer att sluta.
Så att alla de påtryckningar och problem som vi går igenom nu -
kan vi hålla vårt huvud upplyft.
Och veta att allt blir bra till slut.
Till Dig ger vi vårt djupa tack och all ära -
för att Du har planerat det och Du gör det.
Och för att Du älskar oss.
I Jesu namn, Amen.
Inspelat av IHOP.
Översättning: Himlen TV7