ISRAEL I NYA TESTAMENTET MATTEUS
David Pawson
Jag kommer att sitta ner för att undervisa, för Jesus gjorde så.
Så varför skulle inte jag kunna göra det!
Rabbinerna gör också alltid så, men huvudorsaken är att mina fötter -
befinner sig i sitt 80:e år på jorden -
medan resten av mig inte gör det. Det är lite problematiskt.
Okej.
Jag är en kristen sionist.
Det betyder att jag tror att Gud har framtida planer -
och syften för sitt utvalda folk, Israel.
Han kommer att hålla vartenda löfte Han någonsin gett dem.
Vi ska tala om folket Israel och platsen Israel i Nya Testamentet.
Ett av de kritiska påpekanden jag ständigt möter är: -
"Ni kristna sionister lever i Gamla Testamentet."
Det är delvis sant.
Gamla Testamentet är fullt av löften Gud har givit sitt folk Israel -
som ännu inte har uppfyllts.
Jag tror att Gud kommer att hålla vartenda ett löfte Han någonsin givit.
Så ja, jag skäms inte över att gå in på de ouppfyllda profetiorna i GT.
Majoriteten av de kristna kyrkorna i världen -
håller emellertid inte med om vad jag just sa.
De tror på det som kallas ersättningsteologi.
Jag är säker på att de flesta av er är bekanta med den.
Det är i grunden den uppfattningen att i Nya Testamentet -
har Israel ersatts av församlingen.
Och även om det kan finnas några judar i församlingen -
är de flesta medlemmarna hedningar -
och därför har Gud bytt ut sitt utvalda folk på jorden.
Folk säger åt mig: "Varför lever du inte i Nya Testamentet -
med församlingen? Israel hör hemma i Gamla Testamentet."
Därför har jag valt som tema för dessa två dagar tillsammans -
"Israel i Nya Testamentet".
Jag är lika engagerad i de ouppfyllda löftena och profetiorna -
som Gud har givit i Nya Testamentet -
gällande sitt folk och platsen, Israel.
Låt oss börja med att fråga oss hur dessa ersättningsteologer -
handskas med Guds ouppfyllda löften åt Israel i Gamla Testamentet.
De har tre sätt att handskas med dem.
De behandlar dem antingen som historiska förutsägelser -
som alla uppfylldes då Gud hämtade tillbaka sitt folk från Babylon -
efter den första landsförvisningen.
Löftena har alla uppfyllts och Gud behöver inte göra mer åt dem.
Han hämtade dem tillbaka till landet, som Han sa Han skulle göra.
Det är allt.
På så sätt ser man på löftena som historiska.
Det andra sättet är att se på dem som villkorliga löften.
Gud lovade att göra något om Israel gjorde vissa saker.
Man tror att dessa löften nu har blivit förverkade.
Israel har förlorat dem, eftersom de inte uppfyllde de villkor -
som Gud ställde, därför är de ute ur bilden.
Löftena kommer aldrig att uppfyllas nu, eftersom de inte förtjänar det.
Det tredje sättet att neutralisera löftena på är att se på dem allegoriskt.
Eller andligt.
Man säger att dessa löften, som gällde fysiska saker -
ett fysiskt land, en fysisk återkomst, nu uppfylls andligt i församlingen.
Vi måste se på dem bildligt.
De tar alltid upp löftena om välsignelser -
och tillämpar dem på församlingen -
men de tillämpar aldrig löftena om förbannelser över Israel på kyrkan.
Jag tycker det avslöjar alltihop.
Det fjärde sättet att se på de ouppfyllda löftena i GT -
är att ta dem bokstavligt.
Inte historiskt, inte villkorligt, inte bildligt utan bokstavligt.
Om Gud säger något så menar Han vad Han säger -
och Han säger vad Han menar, bokstavligen.
Så ser jag och alla andra kristna sionister på saken.
Då Gud talade om att hämta sitt folk Israel tillbaka till landet -
så menade Han landet, det fysiska landet.
Den lilla jordbit i Mellanöstern som Han gav dem för evigt.
Det var en inledning till vårt ämne.
Jag kommer hela tiden att se tillbaka på dem som säger att -
församlingen har ersatt Israel.
De har ändrat ordet nu, och det senaste sättet att uttrycka det är -
att församlingen har fullbordat Israel.
Det är bara en annan etikett på samma synsätt.
Det jag kommer att göra under dessa två dagar -
är att ta er med till flera böcker i Nya Testamentet -
och se vad de böckerna säger om Israel, platsen och folket -
ur de ouppfyllda profetiornas synvinkel i Nya Testamentet.
De kristna skrifterna.
Jag vill visa att NT också har en plats för Israels folk.
Jag kan inte gå igenom alla böckerna.
Om vi gick igenom 26 böcker skulle vi sitta här i 2 månader.
Så jag väljer ur Nya Testamentet.
Den första bok vi ska se på är Matteusevangeliet.
Den första boken i Nya Testamentet.
Vi ska fråga oss vad Matteus säger oss om folket Israel -
och också platsen Israel.
Matteus är det enda av de fyra evangelierna -
som främst riktar sig till judiska troende.
Det märks i evangeliet på flera olika sätt.
Jag ska ge er 6-7 orsaker till att vi tror att Matteus skrevs speciellt -
för judiska troende.
Vi måste komma ihåg att under församlingens första tid -
var det en judisk församling. De första troende var alla judar.
Berättelsen om Jesus skrevs ner av Matteus speciellt för dem.
Det är självklart för oss också. Alla evangelierna är för oss alla.
Men detta har en judisk arom -
som många inte lägger märke till då de läser det.
Varför tror vi så?
Den första orsaken är att det börjar med Jesu stamtavla.
Hans släktträd.
Bibeln är full av stamtavlor.
De första kapitlen av Krönikeböckerna -
är sida upp och sida ner med bara namn.
Den och den födde den och den som födde den och den -
som om de inte gjorde annat än födde på den tiden.
I vår kyrka läste vi en gång igenom hela Bibeln högt, utan paus -
tog det från söndag kväll till torsdag morgon -
dygnet runt läste vi bara Bibeln högt.
Någon stackare fick de första kapitlen av första Krönikeboken.
Allt han kunde göra var att läsa upp namn.
Det var lika spännande som att läsa telefonkatalogen.
Varför börjar Matteus med en lång lista på namn?
Det intresserar inte hednatroende.
Det är en orsak till att vi inte delar ut Matteus till icke-troende -
under evangelisationskampanjer.
Den första sidan är bara en namnlista.
Men för en jude är det det allra viktigaste.
Jag kommer ihåg en dag då jag predikade igenom Matteus kap 1.
Och då jag slutat kom en man fram till mig.
Han hade kommit till Jesus medan jag predikade.
Kommit till tro. Han var jude.
Det som mest gripit honom var att Jesus var en verklig person -
eftersom Han hade ett släktträd, så Han måste ha funnits på riktigt.
Det andra var att han var kunglig, Davids son.
Det kommer fram på ett raffinerat sätt i den där stamtavlan.
I hebreiskan har de inte siffror. Ett, två ,tre, fyra.
Bokstäverna står för siffror.
A = 1, B = 2, C = 3 och så vidare.
De tycker om att ta någons namn -
och adderar bokstävernas siffror.
Summan av Davids namn är 14.
Kanske ni aldrig har observerat att i Jesu släktträd -
finns det tre grupper med 14 namn i dem alla.
För en jude betyder det: "David, David".
Jag har namnet David på två ringar på fingrarna.
Den ena fick jag på vår 25:e bröllopsdag av min fru.
Mitt namn, David, står på Jerusalems murar på den.
Min frus påminnelse till mig att vara en väktare på muren.
På denna ring står också David på hebreiska.
Då de grävde grunden för ett våningshus i östra London -
märkte de att de grävde ut en gammal judisk begravningsplats.
De hittade en ring bland benen med mitt namn på, så de gav den åt mig.
Jag bär så gärna båda de ringarna med namnet David!
Judar som läser Matteus 1 kommer att slås av David, David gång på gång.
Denna kungliga person. Och den predikan ledde en jude till Herren.
Den andra orsaken till att vi tror att Matteus är skriven för judar -
är att det finns mera från GT i det än i något av de andra evangelierna.
Där finns ständigt citat från profeterna och lagen.
Och i samband med dessa citat orden: -
"för att det skulle uppfyllas som var sagt genom profeten."
Matteus citerar ständigt profeter och plockar fram Gamla Testamentet.
Han säger också "för att lagen skulle uppfyllas".
Matteus säger att i Jesus har både lagen och profeterna uppfyllts.
Det skulle man inte säga till en hednisk lyssnare -
för att få deras uppmärksamhet, men för en judisk sådan -
är det verkligen imponerande.
Jag är säker på att ni vet att judarna har en fobi gällande Guds namn.
De är så rädda att missbruka Guds namn -
att de inte ens vill skriva det.
Om ordet t.ex. står skrivet i tidningen Jerusalem Chronicle i dag -
så står det G_d.
De skriver inte in "o" för God (Gud). För att inte missbruka Herrens namn.
Och i samtal gillar de inte att använda ordet "Gud".
För säkerhets skull, ifall de skulle använda det på fel sätt.
De tänker vanligen ut andra ord istället för Gud -
för att ersätta ordet "Gud".
De använder ofta ordet "Himlen" istället för Gud och säger: -
"Om du har ett problem, be till Himlen.
Himlen hjälper dig med ditt problem."
Det är ursprunget till det engelska uttrycket "Himlen hjälpe oss!"
I alla de andra evangelierna står det "Guds rike".
Markus, Lukas, där står det om Guds rike.
Men i Matteus står det Himmelriket.
Det handlar om samma sak. Några av uttalandena är identiska.
Men "Gud" har ändrats till "Himlen".
Det är att ta judarnas känslor i beaktande.
Det var den tredje orsaken.
Den 4:e orsaken är att Matteus har samlat ihop Jesu undervisning -
till fem predikningar.
Två av dem hålls på berg -
men den "bergspredikan" vi känner bäst är den första.
Matteus kapitel 5-7.
Men det finns 4 andra predikningar där Jesu tal har grupperats ihop.
Vi har fem predikningar som alla handlar om Riket.
Den första, i kapitel 5-7 handlar om Rikets livsstil.
Det är den vi kallar Bergspredikan.
Den andra handlar om Rikets uppdrag, i kapitel 10.
I kapitel 13 finns en predikan om Rikets tillväxt.
Så har vi ytterligare en predikan, eller en grupp av yttranden -
om Rikets gemenskap, församlingen, i kapitel 18.
Till sist har vi en ganska lång predikan på ett berg igen, Olivberget -
om Rikets framtid. Matteus kapitel 24 och 25.
Kan ni se vad Matteus har gjort?
Han har grupperat Jesu yttranden till fem predikningar.
Åtminstone två av dem på berg.
Vad påminner det en jude om?
Det påminner en jude om de fem Moseböckerna.
På Sinai berg, som var Mose predikstol.
Det är nästan som om Matteus sa: "En ny Mose har kommit!"
Nu har Hans fem bergspredikningar ersatt de fem Moseböckerna.
"Här är någon som är större än Mose."
En jude skulle förstå det från de fem predikningarna, men inte en hedning.
Följande orsak är att Matteus använder ordet "Israel" 12 gånger.
Markus använder det bara två gånger.
Johannes använder det fem gånger, men Matteus 12 gånger.
Israel, Israel, Israel, hela vägen igenom.
Han skriver alltså för judar.
Han säger att Israel fortfarande är viktigt för Gud.
Följande orsak är ganska ovanlig.
Tänk på Jesu undervisning om skilsmässa och omgifte.
I Markus och Lukas talar Han till den hedniska världen -
och Han säger: "Ingen skilsmässa och inget omgifte överhuvudtaget."
Det finns ett absolut förbud -
om att gifta om sig efter en skilsmässa i Markus och Lukas.
Men i Matteus finns det ett undantag.
Och mycket har diskuterats om vad det undantaget innebär.
Många tror att det är äktenskapsbrott, men Han använder inte det ordet.
Han använder ett annat ord, otukt.
Det handlar inte om olovlig sex efter att man gift sig -
utan olovlig sex innan äktenskapet.
Mose lag krävde att en brud skulle vara oskuld vid bröllopet.
I Mose lag var hon underställd dödsstraff -
om hon inte var oskuld på sitt bröllop.
Detta var den judiska kulturen.
På Jesu tid hade dödsstraffet ändrats till skilsmässa.
Och det var obligatoriskt och förväntat -
att om en brud fanns ha idkat sex före äktenskapet -
så skulle skilsmässa ske, även om paret endast var förlovade.
Judarna tog förlovningen på mycket större allvar än vi gör.
En bruten förlovning var i den judiska kulturen en skilsmässa.
Det är förstås därför som Jesu egna föräldrar -
nästan genomgick skilsmässa.
Josef trodde Maria haft sex före äktenskapet.
Och därför var det hans plikt att skilja sig från henne.
Hon kom inte till Josef ren, hon var begagnad.
Undantaget finns i Matteus eftersom Matteus skrevs för en judisk kultur.
Det finns inget undantag i Markus och Lukas för de skrevs för hedningar -
för de flesta av oss.
Och en sista orsak till att vi tror att Matteus skrevs till judiska troende -
i en judisk kultur är att hans är det enda evangeliet som säger -
att Jesus föddes som judarnas konung -
och att Han dog som judarnas konung.
De andra evangelierna berättar att Han dog som judarnas konung -
det stod på texten som spikats upp på korset.
Där skrev man upp det brott som någon avrättades för.
Men det är Matteus som berättar om Österns vise män som frågade: -
"Var är Han som är född judarnas konung?"
Och det gjorde att många under två år gamla pojkar dödades i Betlehem.
Många av dem var Jesu egna släktingar.
Har ni någonsin tänkt på det?
Många av Jesu kusiner dödades av Herodes.
"Var är Han som är född judarnas kung?"
Svaret som Herodes fick från de lärde i Jerusalem var mycket intressant.
De svarade: "Betlehem, för det finns en profetia -
att Betlehem i Judeen inte är den minsta av Israels städer eftersom -
från Betlehem ska komma en härskare och en herde -
för Israels folk."
Har ni någonsin stannat vid den profetian och tänkt: -
"en härskare och en herde?"
Det är en verklig blandning.
En härskare befinner sig högt uppe på den sociala stegen -
och en herde var någon som stod längst ner i den sociala hierarkin.
Det skulle komma någon från Betlehem -
som var från både toppen och bottnen i samhället.
Kommer ni ihåg då profeten Samuel begav sig för att finna en ny kung?
Efter den dåliga kungen Saul.
Han gick till Jesses hem i Betlehem och sa: -
"Låt mig se dina pojkar. Jag tror en av dem ska bli Israels kung."
De gick igenom alla Jesses söner och Samuel skakade på huvudet och sa: -
"Ingen av dem. Har du inga fler?"
"Bara den yngsta och han är ute med fåren."
Med andra ord, han är hjälpredan som gör allt som ingen annan vill göra.
Så de hämtade David och Samuel sa: "Han är det."
Att kombinera en kung och en herde är helt unikt.
Men det finns något mer.
Om Jesus föddes i Betlehem för att vara härskare och herde -
för sitt folk Israel så har det aldrig uppfyllts.
Han är inte härskare över Israel och har aldrig varit det.
Han är inte Israels herde och har aldrig varit det.
Inte än.
Vi har här att göra med ouppfyllda profetior -
och denna gång i Nya Testamentet.
De har inte inträffat än.
Det är sant att Gud sa det i GT men här har vi Matteus i NT -
och det har fortfarande inte hänt.
Men en dag kommer det att göra det.
Gud bryter inte sina löften. Han håller sitt ord.
Så redan på nästan den första sidan av Nya Testamentet -
finner vi att det finns en framtid för Israel.
Eftersom Gud lovade det.
Och detta leder fram till ett förbluffande uttalande av Jesus.
Han sa: "Jag är inte sänd till andra än de förlorade fåren av Israels hus."
När mediterade ni senast över det?
Gud sände Jesus, inte för hedningarna -
eller ens för samarierna som är halvjudar.
Han sändes enbart till att tjäna de förlorade fåren av Israels hus.
Gud sa: "Gå inte till någon annan.
Min Son, jag sänder Dig till herde för Israel.
Att söka reda på de förlorade fåren från Israel.
Ingen annan.
Hela ingen annan och predika inte för någon annan.
Gå till Israels förlorade får."
Jesus bröt mot de instruktionerna två gånger.
Ytterst motvilligt.
Ena gången handlade det om en kananeisk kvinna som hört om Honom
och bad Honom: "Davids son, ha förbarmande med min dotter."
Hon var besatt av demoner.
Hon tiggde och bad Honom.
De var till den kvinnan Jesus sa: "Jag har inte blivit sänd till er.
Jag är sänd till Israels förlorade får." Det var då Han sa det.
På sätt och vis kämpade Han emot frestelsen -
att överskrida sin kallelse -
och bota en hedning.
Så Han sa någonting till kvinnan som låter nästan grymt i våra öron.
"Det är inte rätt att ta brödet från barnen -
och kasta det åt hundarna."
Vilken sak att säga!
Men hennes tro var så stor att hon sa: "Men även valparna får smulorna!"
Vilket underbart sätt att sträcka sig ut i tro.
Hon fick vad hon ville ha.
Men Jesus överskred sin tjänst.
Och Han gick omedelbart efteråt tillbaka in i Israel, -
Han hade nämligen korsat landsgränsen -
annars skulle Han aldrig ha mött henne.
Det andra tillfället var inne i Israel då Han mötte en romersk centurion.
En soldat som sa: "Jag har en förlamad tjänare.
Han är mycket sjuk. Skulle du vilja hela honom!"
Och Jesus sa: "Jag kommer hem till dig."
Och återigen bröt Han mot den kallelse Hans Far gett Honom.
Men centurionen sa: "Nej, kom inte hem till mig.
Det behöver du inte göra.
Jag är också en man som står under andras auktoritet.
Jag kan säga till folk under mig att de ska göra något, så måste de göra det.
Jag ser att du står under Guds auktoritet.
Du kan bara säga det, så sker det. Kom inte.
Jag är en hedning och du borde inte komma in i mitt hus."
Jesus sa: "Jag har inte funnit så stor tro i Israel."
I Israel tiggde de att Han skulle komma hem till dem -
och lägga händerna på de sjuka.
Men här sa en hednisk soldat att Han inte behövde komma.
"Du behöver inte lägga händerna på honom. Säg det och det sker."
Jesus klev utanför sin kallelse endast de två gångerna.
Gud sände Honom -
därför kallas Han i Nya Testamentet för den främste aposteln.
Ordet apostel betyder "utsänd".
Fadern sa till Jesus: "Du måste gå, men endast till Israels hus."
Senare i sin tjänst då Han sände ut sina lärjungar två och två -
för att predika, hela de sjuka, uppväcka folk från döden -
sa Han. "Gå inte till samarierna, halvjudarna.
Gå inte till hedningarna.
Hela ingen av dem, predika inte för någon av dem.
Gå endast till Israels förlorade får."
Det är något som betonas i Matteus -
men inte är så tydligt i de andra evangelierna.
Han skriver för judiska troende och han säger: -
"Guds Son kom för er.
Han sändes till er."
Låt oss gå vidare till några andra saker -
som förekommer i Matteus som hör samman med Israel som folk.
Det första jag vill peka på är ett uttalande i kapitel 22 där -
Jesus säger: "Abraham, Isak och Jakob lever fortfarande."
Detta skedde 2000 år efter det att de hade dött.
Och ändå uttalar Han sig självsäkert om -
patriarkerna, Israels fäder, Abraham, Isak och Jakob, -
farfar, far och son, de tre män som Gud kallade till Israels nation -
och de tre män vars namn Gud själv antog -
och har sedan dess varit känd som Abrahams, Isaks och Jakobs Gud.
Jesus sa: "Gud är inte död. Han lever!
Och eftersom Han bär Abrahams, Isaks och Jakobs namn -
måste de också vara vid liv. Gud är inte en Gud för döda människor!"
Att påstå att 3 människor som dog 2000 år tidigare -
fortfarande levde är minsann ett djärvt påstående.
Om ni varit i Israel, som jag har och många av er andra troligen varit -
skulle ni besöka Hebron om ni kunde, men tyvärr är det inte möjligt nu -
det ligger i den ockuperade zonen och är ganska avstängt -
men där finns en byggnad som är kyrka, moské och synagoga.
Inne i den finns tre gravar och sedan ytterligare tre gravar.
De tre gravar de visar er är Abraham, Isak och Jakob -
och deras tre respektive fruar.
Jag stod vid de där gravarna och sa: "De är inte här.
Deras kroppar kanske är här, men de är inte det. De lever."
Abraham, Isak och Jakob lever. Nu. År 2009.
Det är det som Jesus säger.
Det komprimerar historien till en grupp av levande människor.
Annat som Han säger vilar på den premissen.
Att de fortfarande lever. Låt oss ta en annan sak Han sa.
"Många kommer från öst och många från väst -
och de kommer att sitta ner med Abraham, Isak och Jakob i Riket."
Är det inte spännande?
Ser ni fram emot att sätta er till bords med Abraham, Isak och Jakob?
Det kommer att ske.
Här stirrar Han rakt in i framtiden.
Han säger inte endast att de lever nu, -
men de kommer att leva vid tidens slut.
Ni kommer att möta dem och äta med dem.
Jag måste tillägga en liten sak -
för i Lukas får vi höra något ytterst häpnadsväckande -
om banketten i Riket tillsammans med patriarkerna.
Och det är att Jesus själv kommer att vara servitören.
Han kommer att servera oss vår måltid.
Jag blir djupt rörd.
Att Jesus vid den stora festen i himlen är servitören.
Han placerar din tallrik framför dig. Wow!
Hisnande.
Låt oss gå vidare.
I Matteus evangelium sa Jesus till folket i Jerusalem: -
"Ni ser mig inte igen -
förrän ni välkomnar mig i Herrens namn.
Inte förrän ni säger 'Välsignad är Han som kommer i Herrens namn.'"
Om ni reser till dagens Jerusalem och går uppför vägen -
finns det vid den sista biten av vägen innan ni går ner i Jerusalem -
en stor skylt på högra sidan av vägen -
där det med stora bokstäver står: -
"Välsignad är han som kommer."
Det är bara halva citatet från Psaltaren.
Och det riktar sig till turister!
De vill bokstavligen välsigna dem som kommer till Jerusalem, men -
något i mig undrar varför de inte satte ute hela texten.
"Välsignad är han som kommer", är bra.
"I Herrens namn."
Och det kommer att vara för Messias, inte för turister.
Men deras viktigaste fråga i dag är att locka turister att komma.
Därför säger de att du redan håller i den bästa guideboken till Israel.
Bibeln.
"Välsignad är han som kommer", säger mig att -
Jesus kommer tillbaka.
Han kommer tillbaka till platsen Israel, till folket Israel -
på samma sätt som Han avlägsnade sig.
Till samma plats och samma folk.
Israel har en framtid.
De måste befinna sig i Jerusalem för att välkomna Jesus tillbaka.
Så är det bara.
Jesus kommer inte tillbaka till Canterbury eller Rom.
Han kommer tillbaka till Jerusalem!
Han kommer tillbaka till judarna i Jerusalem.
De som förkastade Honom kommer en dag att välkomna Honom tillbaka.
Och den sista vers på detta tema som jag vill citera från Matteus är detta: -
"Jag säger er sanningen", sa Jesus.
Då Han säger det menar Han inte att allt det andra Han sa inte var sanning-
det är en betoning, "detta är verkligen sant, detta är en viktig sanning."
Han säger det inte så. På grekiska är det: "Amen, amen."
Amen, amen, sannerligen, sannerligen.
Det betyder absolut säkert.
Jag tål inte predikanter som använder amen som en fråga.
Amen?
Amen är inte en fråga.
Det är en absolut visshet.
Vi bör vara försiktiga med att använda det.
Säger man det i slutet av en bön betyder det -
att man är helt säker på att den bönen besvaras.
Jag är mycket försiktig med att använda amen.
Om jag inte upplever ett trossvar inom mig säger jag inte amen till en bön.
Om jag inte tror på det säger jag inte "sannerligen". Eller "förvisso".
Jesus sa: "Förvisso säger jag er, jag säger er sanningen."
Sannerligen sannerligen, i sanning, i sanning.
"Vid pånyttfödelsen, när Människo- sonen sätter sig på sin härlighets tron,
då ska också ni som har följt mig -
sitta på tolv troner och döma Israels tolv stammar."
Detta är ytterligare en ouppfylld profetia i Nya Testamentet.
De tolv apostlarna som följt Jesus -
kommer verkligen sitta på tolv troner -
och döma Israels tolv stammar.
Det första det säger mig är att det inte finns några "förlorade stammar".
Gud har inte förlorat dem.
Om Gud kan räkna hårstråna på mitt huvud kan Han kolla ditt DNA.
Han vet var alla de tolv stammarnas DNA är i denna stund.
Han vet var alla de förlorade judarna finns.
Och i vilket fall som helst, då de tio norra stammarna fördes iväg -
till Assyrien var det flera av dem som gav sig iväg söderut -
för att förena sig med Benjamin och Juda.
Jag har mött judar som är ättlingar i rakt nedstigande led till Manasse.
Judar som kallas Cohen kommer från Levi stam.
Eller Levi's som vi kallar byxorna. Alltså Levis stam.
Leviterna är prästerna och en Cohen i dag är en levit.
Hör till präststammen.
Stammarna är inte förlorade.
Och vid historiens slut kommer Israels 12 stammar att vara med i leken igen.
Och de kommer att dömas av Jesu tolv apostlar.
Det är ett löfte.
Om inte stammarna förs tillbaka till sitt land, hur kan löftet hållas?
Det är ett löfte som Jesus gav.
Det hör tätt samman med löftet i Lukasevangeliet -
där ängeln Gabriel sa till Maria: -
"Herren Gud ska ge honom hans fader Davids tron.
Han ska vara kung över Jakobs hus för evigt."
Hade ängeln Gabriel fått något om bakfoten?
Trodde han att församlingen inte hade ersatt Israel?
Nej, han visste utmärkt väl att det fanns en framtid för de 12 stammarna.
Och en dag är deras regent den där herden och härskaren från Betlehem.
Nu vill jag ta upp tre textavsnitt i Matteus -
som man har ansett gäller Israel -
men som jag tror är felaktigt tillämpade på Israel.
Inte alla håller med mig, men jag ber er tänka noga på saken.
Somliga av oss är så ivriga att hitta Israel i Nya Testamentet -
att vi kan hitta Israel där det inte finns.
Vi måste vara försiktiga så vi inte använder bibelställen fel.
Den första jag vill nämna används helt felaktigt av ersättningstyperna.
De använder den för att bevisa att det är slut med Israel.
Texten kommer i slutet av berättelsen om de onda vinodlarna.
Jesus berättade om en vingård som hyrdes ut till vinodlare.
Ägaren sände sina tjänare för att samla in hyran.
Och tjänarna spöades upp och fick ingenting.
Jesus sa att ägaren sedan sände sin son -
för att samla in hyran och trodde att de skulle respektera honom.
Men honom dödade de.
"Han kommer att få vingården i fram- tiden, vi vill ha den. Vi dödar honom."
Jesus berättade denna chockerande historia -
och sa sedan till dem som lyssnade på Honom -
"Vad borde vingårdens ägare göra?"
De var alla inne i berättelsen och sa: "Han borde sparka ut arrendatorerna -
och hyra ut vingården till andra som betalar hyran."
Och Jesus sa: "Precis. Och det är därför som Riket -
ska tas av er och ges till ett folk som producerar frukt."
Och ersättningsmänniskorna säger: "Där ser man!
Han säger att Riket tas från Israel och ges till ett annat folk, församlingen."
Det är ersättning.
Ser man noggrannare på berättelsen säger den ingenting alls i den vägen.
Vem talade Jesus om då Han sa att Riket kommer att tas av dem?
Svaret finns i bibelstället.
Det var om Israels ledare på Hans tid.
Det var om dem som styrde nationen på den tiden.
De religiösa ledarna också.
Det var dem Han talade till, det står så.
Han säger inte att Riket kommer att tas från Israel -
utan från "er, religiösa och politiska ledare."
Då Han säger att det ska ges till ett annat folk -
menar Han inte hedningar -
utan andra människor som erkänner Hans överhet.
Och de första som gjorde så var alla judar.
Texten betyder alltså inte att Riket tas från Israel -
och ges till församlingen. Det betyder att det togs från några judar -
som missbrukade sin ställning -
och skulle ges till andra judar.
Sådana som förstår vad det handlar om och som är lydiga och fruktbara.
Jag nämner det för att det är ett favoritavsnitt -
som används för att stöda idén att Gud har bytt ut sitt folk -
från Israel till församlingen.
Nu till två andra ställen som sionister ibland har använt -
för att stöda sina åsikter som jag inte tror är korrekta.
Det första är detta.
I Matteus 24 säger lärjungarna: -
"Jesus, när Du kommer tillbaka..." De visste att Han skulle komma tillbaka.
"När Du kommer, vilka är tecknen eller signalerna på Din återkomst?
Hur kan vi veta att Du är på väg tillbaka?"
Jesus gav dem ett rakt och ärligt svar.
Han gav dem fyra tecken på sin återkomst.
Och vi ska hålla ögonen öppna för dessa tecken.
Och när vi ser alla fyra vet vi, sa Jesus -
att Han står vid dörren, redo att stiga tillbaka in i historien.
De fyra tecknen kan ni själva slå upp i Matteus 24.
Men jag ska sammanfatta dem.
Nummer 1: katastrofer i världen.
Krig, svält, jordbävningar.
Nummer 2: avfall i församlingen.
Församlingen kommer att hatas i alla nationer -
och därför kommer kärleken hos de flesta -
församlingsmedlemmar att kallna.
Och evangeliet kommer att förkunnas för alla nationer.
Vilket tecken det är!
En församling som hatas så att många av de nominella -
kristna försvinner och medlemsantalet sjunker -
men de som är kvar, en renad församling, kommer att få jobbet gjort-
och världen evangeliserad.
Det är det som händer i land efter land -
världen runt, men ännu inte överallt.
Det tredje tecknet är i Mellanöstern.
En så stor nöd att en liknande aldrig förekommit eller kommer igen.
Och Han gör den kryptiska hänvisningen till förödelsen styggelse.
Den omnämns två gånger i Daniels bok.
Och det gäller såklart en diktator som ska dyka upp i Mellanöstern -
som placerar sig i Guds tempel som om han vore Gud själv -
och blir en världsdiktator som utlovar fred och trygghet -
i utbyte mot att man erkänner honom som suverän diktator.
Kalla honom Antikrist eller Laglöshetens människa.
Det är det tredje tecknet.
Det fjärde tecknet är på himlen.
Då försvinner solen, månen och stjärnorna.
Hela världen försjunker i mörker.
Dessa är de fyra tecknen och Jesus sa att -
när ni ser alla dessa saker vet ni att Han står för dörren.
Precis på väg att stiga in genom den.
Av de fyra tecknen kan jag se ett och ett halvt.
Mycket tydligt.
Men två och ett halvt återstår.
Jag kan inte tro att Jesus kommer tillbaka idag, imorgon, i år, nästa år.
Men så snabbt som världshändelserna utvecklas kunde dessa tecken synas -
snabbare än vi inser.
Som varje kristen generation -
hoppas jag att jag är på jorden då Jesus kommer tillbaka.
Jag vill inte att någon tar mått på mig för en stor låda.
Jag vill inte ha någon begravning.
Och om Jesus kommer tillbaka medan jag lever så blir det ingen.
Men mina chanser blir allt mindre.
Jag hoppas fortfarande att jag just ska klara det, men det blir lite snävt.
Men även om jag dör innan Han kommer tillbaka -
halleluja, då får jag plats på första raden vid det stora mötet!
Eftersom de som dött i Kristus är de första som uppstår.
Jag hinner först om jag dör före er!
I vilket fall som helst, min poäng är de fyra tecken -
som Jesus gav som svar på frågan -
vad som skulle hända innan Han återvände.
Och sedan gjorde Han en sidoreplik: -
"Som ni vet att när fikonträdet blommar och knoppas -
är sommaren nära, på samma sätt vet ni när ni ser alla dessa saker -
att jag står vid dörren."
Det är en enkel analogi från naturen.
Vid ett annat tillfälle sa Han: "När ni ser en röd kvällshimmel -
vet ni att vädret blir vackert följande morgon -
ser ni en röd himmel på morgonen..." Det är en enkel jämförelse.
Jag har hört predikanter säga att då Han sa "röd kvällshimmel" -
så talade Han om kommunismen!
Det är att töja ut en enkel jämförelse alldeles för långt.
Men det som många sionister säger är att då Jesus sa "när ni ser -
fikonträdet blomma" så betyder det Israels återkomst år 1948!
Eller erövringen av Jerusalem 1967.
Jag är ledsen, det betyder inget sådant.
Jesus använder sig bara av en bild.
Mitt avgörande bevis på detta är att Lukas version av samma sak lyder: -
"När ni ser fikonträdet och alla träd knoppas -
vet ni att sommaren är nära."
Om Han menat att fikonträdet var Israel skulle Han ha sagt det.
Och om det faktiskt handlar om att Israel återvänder -
betyder det ett tecken som kommer i fel ordning.
Efter det att solen, månen och stjärnorna försvunnit.
Allt blir en enda röra.
Låt mig säga detta, och tänk igenom det mycket noga: -
det finns ingenting i mitt Nya Testamente som säger att -
judarnas återkomst till Löfteslandet -
är ett tecken på vår Herres nära förestående återkomst.
Det finns andra tecken som Han sa vi skulle spana efter som inte kommit än.
Låt oss inte läsa in i Hans ord vad som inte finns där.
Det finns en annan text i Matteus som jag måste nämna -
som ibland missbrukas av kristna sionister.
Det är liknelsen om fåren och getterna.
Precis i slutet på Matteus finns den.
Människosonen samlar nationerna inför sig och skiljer åt dem -
som en herde skiljer får och getter åt.
Jag har sett en herde göra det i Mellanöstern.
Getterna är härdade, fåren inte så härdade.
Så på natten, speciellt på vintern -
förs fåren in i fållan och getterna lämnas utanför.
De klarar av nattens bittra köld. Fåren gör det inte.
Jesus sa att när Han skilt åt fåren och getterna kommer Han att säga -
till dem på sin högra sida: "Allt vad ni har gjort -
för en av dessa mina minsta bröder, det har ni gjort för mig."
Och till dem på sin vänstra sida: "Allt vad ni inte har gjort -
för en av dessa minsta, det har ni inte heller gjort för mig."
Och frågan blir då: vilka är Hans bröder?
Vem talar Han om?
Det finns tre huvudsakliga tolkningar.
En av dem är för bred, den andra för smal.
Och en tredje som är precis rätt.
Den för breda tolkningen är den liberala tolkningen.
Att Jesu bröder är vem som helst.
Vilken människa som helst i nöd.
Om de är hungriga och du ger dem mat, nakna och du klär dem -
och i fängelse och du besöker dem gör du det för Jesus.
Det är den liberala synen som säger att alla människor är -
bröder och Gud är allas vår Far.
Jag tror den synen är alldeles för bred.
I andra änden är den sionistiska synen som säger att -
Jesu bröder är det judiska folket.
Och att Han säger att "Vad ni gör för judarna gör ni för mig.
Vad än ni inte gör för judarna gör ni inte för mig."
Jag tror inte texten tillåter det.
Det är att läsa "jude" där det står "broder".
Jag tror den rätta tolkningen ligger mellan dessa två.
Jag tror det hänvisar till Jesu efterföljare.
En gång kom människor till Jesus i folkmassan och sa: -
"Din mor och dina bröder vill träffa dig."
Han sa: "Min mor? Min bror?
Vem är min bror?
Den som gör min himmelske faders vilja är min bror."
Han definierar bror på ett nytt sätt.
Efter uppståndelsen sa Han till kvinnorna som kom till graven: -
"Gå och berätta för mina bröder att vi träffas i Galileen."
Jesus använde inte ordet "broder" om andra judar.
Inte heller om alla människor i världen.
Han använde alltid det ordet om dem som följde Honom -
och lydde Hans himmelske Far.
Och jag tror det är betydelsen här.
Låt oss lämna de tre ställen jag bara snabbt berört eftersom -
de ofta läses som de handlade om Israel men det tror jag inte de gör.
Låt oss gå till de texter som säger något om Israel.
Låt oss gå till Jesu död.
Han dödades som Israels kung.
Det var i grunden Hans brott.
Lägg märke till att Matteus är den enda som säger: -
"Människosonen ska överlämnas till hedningarna -
till att hånas och gisslas och korsfästas."
I 2000 år har kyrkan beskyllt judarna -
för att ha korsfäst Jesus.
En fin judisk dam i vår hemkyrka, hon är hemma i härligheten nu, -
berättade att när hon var en liten judisk flicka i Wien i Österrike -
och gick längs med gatan kom människor ut ur de kristna kyrkorna -
och barnen från söndagsskolorna i de kristna kyrkorna -
brukade spotta på henne och skuffa henne och sparka henne.
Och säga: "Du dödade Jesus."
Och kyrkan har en fruktansvärd 2000 år lång historia -
av antisemitism. Fy skam!
Varför lade vi inte märke till -
att Jesus sa att Människosonen kommer att utlämnas till hedningarna?
Till att hånas och gisslas och korsfästas.
Det var hedningar som hamrade in spikarna.
Därför kan jag inte gå omkring och säga: "Ni judar dödade Jesus."
Jag måste tillägga: "Och det gjorde vi hedningar också."
Det är ju sant att min synd också spikade upp Jesus på korset.
Vi var alla skyldiga till att korsfästa Jesus!
Ingen kan skylla på någon mer än på någon annan.
Jag bara nämner det.
Vi går till Matteus kapitel 27 där Jesus säljs för 30 silvermynt -
av en av sina egna lärjungar.
Matteus är den enda som säger: -
"Detta uppfyllde profeten Sakarja."
Om man slår upp Sakarja ser man att de betalade honom -
för hans profeterande med trettio silvermynt.
Han tog det som en skymf.
"Är det allt ni anser att en Guds profet är värd?"
Matteus kopplar ihop den händelsen i Sakarja med Judas svek mot Jesus.
Vi fortsätter.
I rättegången mot Jesus gjorde Pontius Pilatus sitt bästa -
att undfly ansvaret.
Han hade sina orsaker.
Det var hans sista chans som romersk ståthållare.
Han hade trasslat till det ordentligt.
Han var en tidigare slav som stigit i graderna.
Han hade köpt sig fri och stigit i graderna -
tills han var en romersk ståthållare. Men i hjärtat var han ännu en slav.
Den mannen gjorde en fruktansvärd sak.
Han stal de gåvor som människor gett till templet -
för att bygga en akvedukt -
för att förbättra Jerusalems vattenförsörjning.
Han finansierade det med offergåvorna till templet.
Det ledde till ett upplopp.
Och tusentals judar korsfästes.
De flesta av er har troligen aldrig hört om dem -
eller insett att så många människor korsfästes på den tiden.
Jesus var bara en bland tusentals.
Och Pilatus med sitt hårda styre -
hade upprepade gånger gjort judarna upprörda.
Tills det kom ett bud från Rom -
"Om du gör ett enda misstag till med judarna åker du ut."
Pilatus var en fegis.
Han försökte så mycket, han visste att Jesus var oskyldig -
tre gånger sa han: "Den här mannen är oskyldig."
Men folkhopen krävde: "Du måste göra oss till vilje.
Du måste göra vad vi vill med den här mannen."
Han visste att om han irriterade judarna och åstadkom ett upplopp -
skulle han åka ut. Det visste han.
Så han tvådde sina händer.
"Jag är oskyldig. Gör vad ni vill med den här mannen.
Jag tar inte ansvaret."
Och den judiska folkhopen sa då: -
"Låt hans blod komma över oss och över våra barn!"
Det finns bara i Matteus.
Det var en fruktansvärd bön.
De förbannade sig själva.
De sa: "Vi tar ansvaret och våra barn tar ansvaret.
För vi anser inte att Han är oskyldig."
Jag är rädd att det har haft följder genom århundradena -
som vi ska se i ett senare föredrag. Jag lämnar det där för tillfället.
Men de judar som fanns där då Han stod inför Pilatus sa: -
"Det är okej Pilatus, du kan korsfästa honom.
Vi tar ansvar för det.
Hans blod må komma över våra huvuden."
Då Jesus spikades upp var Han helt naken.
Det ser man aldrig på en målning av korsfästelsen, gör man?
Det finns en skulptur av Kristus på korset -
som avbildar det som det verkligen var.
Den finns i den där exceptionella familjekatedralen i Barcelona.
Någon av er har kanske sett den.
En av de märkvärdigaste byggnader som någonsin rests.
Där är en staty i naturlig storlek av Kristus på korset, -
och Han är helt naken.
De är så det var, så förnedrande var det.
Då alla dina kläder tas ifrån dig är du förnedrad till det yttersta.
Totalt utlämnad.
Där var Han, Han var förödmjukad på det sättet -
folket hånade Honom och skämtade om Honom.
En av de saker de sa, som bara finns i Matteus är: -
"Han är Israels kung!
Låt Honom stiga ner från korset.
Låt Gud rättfärdiga Honom.
Han är vår nations kung!"
De skrattade. De hånade Honom.
Det är sista gången det nämns att Han är Israels kung.
Jag måste nämna en sista sak i Matteusevangeliet.
Jesus var endast sänd till de förlorade fåren av Israels hus.
Men efter det att Han uppstått -
sa Han till lärjungarna: "Som Fadern sände mig, sänder jag er."
Den sista bergspredikan i Matteus hålls i Galileen -
till en församling på 500 judar -
och Jesus sänder dem till hedningarnas förlorade får.
"Gå ut i hela världen och gör lärjungar av alla folk.
Döp dem och undervisa dem -
att följa allt jag har befallt.
Och se, jag är med er alla dagar till tidens slut."
Vad gör Han? Gud sände Honom endast till judarna.
Han sänder judar till hela den hedniska världen.
Det står i Jesaja kapitel 43 -
något som alltid roar mig i äldre engelska översättningar.
Bibelstället säger till det judiska folket: "Jehova säger till er: -
ni ska bli mina vittnen, säger Jehova."
Så Israels kallelse är att vara Jehovas vittnen!
Det är det jag tycker är så roligt.
Men tänk på det!
Om alla unga män i Israel i dag gav sig ut två och två för att knacka dörr -
för att berätta för världen om Gud - skulle det inte vara storartat?
En dag kommer de att göra det.
Och när hela Israel blir frälst -
kommer de att ge världen outsägliga rikedomar.
Tänk på det!
"Ni ska bli mina vittnen", det är deras kallelse.
Tyvärr är dagens moderna Israel främst intresserat av sig själv.
Av sin egen ekonomi, sin egen säkerhet.
Det är den upptagen med.
Men Israels kallelse är att gå ut i hela världen -
och göra Jesu lärjungar.
En dag kommer de att göra det.
Det är fortfarande deras kallelse.
Som Paulus sa: "kallelsen till patriarkerna är oåterkallelig."
Liksom Hans gåvor till dem.
Det är det sista ordet i Matteus.
Jesus kom endast till judar -
men säger nu åt 500 judar att de ska gå till alla hedningarna.
Och Gud vare tack att några av dem gjorde det!
Annars skulle vi inte vara här!
Tomas åkte hela vägen till Indien och grundade en kristen kyrka där.
Kyrkan Mar Thoma finns fortfarande kvar där.
De andra lärjungarna reste hit och dit och delade det goda budskapet.
Om de inte hade gjort det skulle vi inte ha en Bibel, -
ni skulle inte vara här, det skulle inte finnas någon församling.
Några av dem som hörde Jesu missionsbefallning fullföljde den.
Till vårt gagn och Guds ära.
Amen.
Översättning: HimlenTV7
Inspelad av IHOP
Kan beställas från adressen i rutan.