IISRAEL UUES TESTAMENDIS MATTEUSE EVANGEELIUM
Ma õpetan istudes, sest Jeesus tegi sama.
Miks mina siis ei võiks?
Rabid samuti,
kuigi minu tegelik põhjus on see, et mu jalad on 80. a. maa peal olnud.
Aga ülejäänud mina ei ole ja selles ongi probleem.
Nii.
Olen kristlasest sionist.
See tähendab, et usun,
et Jumalal on plaanid ja eesmärgid Iisraeli rahva jaoks.
Ta peab kinni igast lubadusest, mille Ta neile andnud on.
Räägime Iisraeli rahvast ja maast Uue Testamendi põhjal.
Üks kriitika, millega sageli kokku puutun,
on see, et kristlikud sionistid elavad Vanas Testamendis.
See on osaliselt tõsi, sest Vana Testament on täis lubadusi,
mille Jumal on Iisraeli rahvale andnud ja mis pole veel täide läinud.
Usun, et Jumal täidab iga lubaduse, mille Ta andnud on.
Seega jah, ma ei karda vaadata täitmata lubadusi
Vanast Testamendist.
Kuigi, enamus kristlikud kirikud maailmas
ei nõustu sellega, mida just ütlesin.
Nad usuvad asendusteoloogiasse.
Enamus teist kindlasti tunnevad seda.
See on uskumus,
et Uues Testamendis on Iisrael asendatud kirikuga.
Kuigi kirikus võib olla ka juute, on seal enamasti siiski paganad.
Seega, Jumal on otsekui vahetanud oma väljavalitud rahvast Maal peal.
Inimesed küsivad minult,
miks ma ei ela Uues Testamendis koos kirikuga,
Iisrael kuulub Vanasse Testamenti.
Sellepärast olen valinud nende kahe jutlustuse teemaks:
"Iisrael Uues Testamendis".
Olen sama mures täitumata lubaduste ja ettekuulutuste pärast,
mille Jumal on andnud Uues Testamendis,
mis puudutab Ta inimesi ja seda kohta siin ehk Iisraeli.
Alustuseks küsime,
kuidas need asendusteoloogid nagu neid kutsutakse,
käsitlevad neid Jumala poolt veel täide viimata lubadusi,
mis on Vanas Testamendis Iisraeli jaoks lubatud.
Nad käsitlevad neid ühel kolmest viisist.
Nad käsitlevad neid ajalooliste ennustustena,
mis said täidetud siis,
kui Jumal tõi oma inimesed tagasi Babülooniast
pärast nende esimest pagendamist.
Lubadused on otsekui täidetud ja Jumal ei pea enam midagi tegema.
Ta tõi nad tagasi nende maale nagu Ta oli lubanud.
Sellega asi piirdub.
Selline on nende lubaduste ajaloolistena käsitlemine.
Teine viis neid käsitleda on tingimuslike lubadustena.
Ehk Jumal andis lubadused juhul, KUI Iisrael teeb teatud asju.
Usutakse, et need lubadused on nüüd kaotatud.
Iisrael kaotas need,
sest ei täitnud tingimusi, mille Jumal neile seadis
ja need lubadused on kaotatud.
Lubadused ei saagi täidetud, sest nad ei vääri neid enam.
Kolmas viis on käsitleda neid allegooriliselt.
Või vaimselt.
Ja öelda, et need lubadused, mis on seotud füüsilise poolega
ehk füüsiline maa ja sellele naasemine,
et neid täidetakse nüüd vaimses mõttes.
Peaksime neid võtma metafoorilistena.
Panin tähele, et alati vaadatakse õnnistustega seotud lubadusi,
neid kogudusega seostades.
Aga Iisraeliga seotud needusi ei seostata kuidagi kogudusega.
Minu jaoks on see petlik.
Neljas viis Vana Testamendi tõotuste käsitlemiseks
on võtta neid otseselt.
Mitte ajalooliselt, mitte tingimuslikult,
mitte metafooriliselt, vaid otseselt.
Kui Jumal midagi ütleb, siis Ta ka mõtleb seda
ja mida Ta mõtleb, seda Ta ka ütleb.
Väga otseselt.
Mina pooldan sellist käsitlust nagu teisedki kristlastest sionistid.
Kui Jumal rääkis, et toob iisraellased tagasi nende maale,
siis Ta ka mõtles seda maad. Füüsilist maad.
Seda füüsilist maalappi Lähis-Idas, mille Ta neile igaveseks andis.
Selline oli sissejuhatus tänasele teemale.
Vaatan pidevalt tagasi inimeste poole,
kes ütlevad, et kogudus asendab Iisraeli.
Tegelikult ütlevad nad seda nüüd teistmoodi,
ehk et kogudus on täitnud Iisraeli.
See on sama kirjeldus samast vaateväljast.
Näitan teile nende kahe päeva jooksul
mitmeid raamatuid Uuest Testamendist,
et näha, mida need räägivad Iisraelist kui kohast
ja selle inimestest
ja millised on täitmata lubadused kristliku Uue Testamendi põhjal.
Et näidata neile, et Uuel Testamendil on ka iisraellaste jaoks oma koht.
Ma kõikidest raamatutest ei räägi, sest see võtaks kaks kuud aega.
Teen oma valiku Uuest Testamendist.
Esimene raamat, mida vaatame, on Matteuse evangeelium.
See on Uue Testamendi esimene raamat.
Mida ütleb Matteus meile Iisraeli rahva ja maa kohta?
Esimene asi, mida Matteuse kohta ütlema peaks,
on see, et see on ainus neljast evangeeliumist,
mis on peamiselt suunatud usklikele juutidele.
See tuleb evangeeliumi mitmes kohas välja.
Toon teile välja 6-7 põhjust, miks usume,
et Matteuse evangeelium oli kirjutatud eriti just usklikele juutidele.
Peame meeles pidama, et koguduse varastel aegadel,
oli tegu juutide kogudusega.
Esimesed usklikud olid kõik juudid.
Nii kirjutas Matteus Jeesuse loo spetsiaalselt juutide jaoks.
Meile muidugi ka - kõik evangeeliumid on meile kõigile.
Aga sellegipoolest on sellel evangeeliumil juudi hõngu,
mida paljud lugedes tähele ei pane.
Miks me seda arvame?
Põhjus number üks.
See algab Jeesuse päritoluga.
Tema sugupuuga.
Piibel on täis põlvnemislugusid.
Esimesed paar peatükki 1. Ajaraamatust
on täis lehtede kaupa ainult nimesid.
Kes kellele sündis ja nii edasi.
Nagu muud peale sündimise sel ajal ei toimunudki.
Kui oma koguduses Piibli peatumata otsast lõpuni läbi lugesime,
võttis see aega pühapäeva õhtust neljapäeva hommikuni.
Lugesime Piiblit 24/7.
Keegi vaeseke sai lugeda 1. Ajaraamatu algust.
Ta sai lugeda ainult nimesid.
See on sama huvitav nagu telefoniraamatu lugemine.
Miks peaks Matteus alustama pika nimede nimekirjaga?
See ei huvita paganatest usklikke.
Sellepärast me ei soovitatagi Matteuse evangeeliumit uskmatutele,
sest selle esimene lehekülg on vaid pikk nimekiri nimedest.
Aga juutide jaoks on see kõige tähtsam asi.
Mäletan päeva, kui jutlustasin Matteuse 1. peatüki põhjal
ja kui lõpetasin, tuli mu juurde üks mees,
kes oli leidnud Jeesuse sel ajal, kui ma jutlustasin.
Ta sai siis usklikuks.
Ta oli juut.
Teda rabas esiteks see, et Jeesus oli päris inimene,
sest Tal oli ju sugupuu. Seega Ta pidi olema päris.
Teiseks see, et Ta oli kuninglik
ja et Ta oli Taaveti poeg.
See tuleb sellest sugupuust väga eriliselt välja,
sest heebrea keeles ei ole numbreid 1, 2, 3 ja 4.
Selle asemel on tähed numbriteks. A=1, b=2 ja nii edasi.
Neile meeldib võtta kellegi nimi ja liita selle numbrid kokku.
Taaveti nimest tuleb kokku number 14.
Äkki olete märganud, et Jeesuse sugupuus on 3 gruppi,
igas grupis on 14 nime.
Juudile ütleb see: "Taavet, Taavet."
Mul on Taaveti nimi sõrmes kahe sõrmuse peal.
Ühe kinkis mulle abikaasa 25. pulma aastapäevaks.
Minu nimi heebrea keeles ehk David, on Jeruusalemma müüridel.
Naine ütles, et see tuletab mulle meelde
olla valvuriks müüri peal.
Ka teisel sõrmusel on heebreakeelne David.
Kui Ida-Inglismaal kaevati kortermajade jaoks vundamenti,
siis avastati, et kaevatakse vana juutide surnuaia peal.
Sealt leiti luude keskelt minu nimega sõrmus ja anti mulle.
Kannan neid sõrmuseid hea meelega, millel on nimi "David".
"David".
Iga juut, kes loeb Matteuse 1. peatükki,
näeb igal pool nime "David", kes on kuninglik inimene.
See jutlus tõi selle juudi usule.
Teine põhjus, miks arvame, et Matteus on kirjutatud juutidele,
on see, et selles on rohkem Vana Testamenti,
kui üheski teistes evangeeliumis.
Seal on pidevalt tsiteeritud prohveteid.
Ja käsuseadust.
Nende tsitaatide juures on sõnad:
"Et läheks täide, mida prohvetite kaudu on räägitud."
Matteus tsiteerib pidevalt Vana Testamendi prohveteid.
Ta ütleb ka, et seda sekkeks, et käsk saaks täidetud.
Matteus ütleb, et Jeesuses täituvad nii seadused kui prohveteeringud.
Seda ei ütleks paganatest kuulajatele, et nende tähelepanu saada.
Aga juutidest kuulajate jaoks on see väga oluline.
Ilmselt teate, et juutidel on üks foobia
ja see puudutab Jumala nime kasutamist.
Nad kardavad nii väga Jumala nime asjatut kasutamist,
et nad ei julge seda isegi kirjutada.
Kui Jumala nime kasutatakse juutide ajakirjanduses,
siis kirjutatakse see nii: G d (ingl k. "God", eesti k. Jumal).
Nad jätavad O-tähe kirjutamata, et vältida nime asjatut kasutamist.
Vesteldes ei kasuta nad samuti nime "Jumal",
juhuks, kui nad peaks seda valesti kasutama.
Nad püüavad asendada sõna "Jumal" teiste sõnadega.
Nad kasutavad selleks tihti sõna "taevas".
Selle asemel, et öelda "Jumal", ütlevad nad: "Palveta taeva poole!
Taevas aitab probleemi lahendada."
Sellest tulenebki ütlus: "Tule taevas appi!"
Kõikides teistes evangeeliumites öeldakse: "Jumala kuningriik".
Markuse ja Luuka evangeeliumites on Jumala kuningriik.
Aga Matteuses öeldakse selle kohta taeva kuningriik.
See viitab samale asjale.
Mõned ütlused on identsed, aga Jumal on vahetatud taeva vastu.
See viitab juutide tundlikkusele.
See on kolmas põhjus.
Neljas põhjus.
Matteus on koondanud Jeesuse õpetused viieks jutluseks.
Kaks neist on jutlustatud mägedel,
millest kõige paremini teame Mäejutlust Matteuse 5-7. peatükkides.
Aga neli jutlust on veel,
kuhu kõik Jeesuse öeldu on kokku koondatud.
Seega on meil kokku viis jutlust ja need kõik on kuningriigist.
Esimene, peatükkides 5-7, räägib kuningriigi elustiilist.
Seda me kutsumegi Mäejutluseks.
Järgmine on kuningriigi missioonist, mis on 10. peatükis.
Siis on veel jutlus kuningriigi kasvust, mis on 13. peatükis.
Siis on veel üks jutlus või õpetuste kogum,
mis räägib 18. peatükis
kuningriigi kogukonnast ehk kogudusest.
Ja viimaks on üks üsna pikk jutlus, mis on taas mäel - seekord Õlimäel
ja mis räägib kuningriigi tulevikust Matteuse 24-25. peatükkides.
Näete, mida Matteus teinud on?
Ta on rühmitanud Jeesuse ütlused kokku viieks jutluseks.
Vähemalt kaks neist on peetud mägedel.
Mida see juudile meenutab?
See meenutab juudile Moosese viite raamatut.
Ja Siiani mäge, mis oli Moosese kantsel.
Matteus otsekui ütleks, et uus Mooses on tulnud
ja Tema viis jutlust kuningriigi kohta asendavad Moosese raamatuid.
"Moosesest suurem on tulnud."
Juut loeks seda viiest jutlusest välja, aga paganad mitte.
Järgmine põhjus on see,
et Matteus kasutab sõna "Iisrael" 12 korda.
Markuses kasutatakse seda kõigest kaks korda.
Johannes kasutab seda viiel korral, aga Matteus 12 korda.
Iisrael, Iisrael, Iisrael - terves evangeeliumis.
Ta kirjutab juutidele.
Ta ütleb, et Iisrael on jätkuvalt Jumala jaoks oluline.
Järgmine põhjus on suhteliselt ebatavaline.
Vaatame Jeesuse õpetust lahutusest ja uuesti abiellumisest.
Markuse ja Luuka evangeelium on suunatud paganate maailmale,
kus pole lubatud ei lahutada ega uuesti abielluda.
Markuses ja Luukas on lahutus ja uuesti abiellumine keelatud.
Aga kui vaatame Matteuse evangeeliumi,
siis näeme erandit.
Selle erandi tähenduse üle arutletakse palju.
Paljud arvavad, et see on abielurikkumine,
aga ta ei kasuta seda sõna.
Ta kasutab teist sõna - "liiderdamine".
See ei tähenda keelatud vahekorda abielujärgselt,
vaid keelatud vahekorda enne abielu.
Sest Moosese seadus nõudis, et pruut oleks abielludes süütu.
Seda Moosese seadust rikkudes oli karistuseks surm,
kui naine polnud abielludes neitsi.
See oli juudi kultuur.
Jeesuse ajaks oli surmaotsus muutunud lahutamiseks.
See oli kohustuslik ja eeldatav,
et kui pruut on olnud abieluvälises vahekorras,
siis tuleb lahutada.
Isegi juhul, kui paar oli alles kihlatud.
Juudid suhtusid kihlusesse palju tõsisemalt, kui meie.
Lõpetatud kihlus oli juutide jaoks sama kui lahutus.
Sellepärast olid Jeesuse vanemadki peaaegu lahutuse piiril.
Joosep arvas, et Maarja on olnud abielueelses vahekorras.
Nii olnuks tal ka kohustus lahutada Maarjast,
et ta ei tulnud süütult Joosepile, vaid otsekui "kasutatuna".
Matteuses on erand selle pärast, et see on kirjutatud juudi kultuurile.
Markuses ja Luukas polnud erandit, sest need on kirjutatud paganatele.
Ehk enamikule meist.
Viimane põhjus, miks arvame,
et Matteuse evangeelium on kirjutatud juutidele,
kes on juutide kultuuris,
on see, et tema evangeelium ütleb ainsana,
et Jeesus on sündinud juutide kuningana.
Ja ka seda, et Ta suri juutide kuningana.
Teised evangeeliumid ütlevad, et Ta suri juutide kuningana,
sest see oli kirjutatud Ta pea kohale ristil.
Sinna, kuhu kirjutati kuritegu, mille eest inimene risti löödi.
Aga Matteus räägib tarkadest meestest,
kes tulid idast ja küsisid:
Kus on see juutide vastsündinud kuningas?"
Selle põhjuseks oli
paljude Petlemma alla 2-aastaste poiste surmad.
Paljud neist olid Jeesuse enda sugulased.
Olete te kunagi mõelnud sellele?
Sellele, et paljud Jeesuse nõod tapeti kuningas Heroodese käsul.
Kus on see juutide vastsündinud kuningas?"
Vastus, mille Heroodes sai Jeruusalemma kirjatundjatelt,
on väga huvitav vastus.
Nad ütlesid talle, et Petlemmas, sest on üks ettekuulutus,
et Petlemm ja Juudamaa pole kõige tühisemad Iisraeli linnad,
sest Petlemmast tuleb valitseja ja karjane,
kes tuleb Iisraeli rahvale.
Kas olete kunagi mõelnud selle ettekuulutuse peale?
Valitseja ja karjane?
See on täielik segu.
Valitseja on sotsiaalsel tasandil väga kõrgel kohal,
karjane aga kõige alam positsioon.
Nii pidi keegi tulema Petlemmast, kes on nii ühiskonna tipus kui põhjas.
Mäletate, kui prohvet Saamuel läks otsima uut kuningat,
pärast halba kuningat Saulust?
Ta läks Iisai koju Petlemma ja ütles: "Näita oma poegasid.
Usun, et ühest neist saab Iisraeli kuningas."
Nad vaatasid üle kõik Iisai pojad
ja Saamuel raputas pead ning ütles, et mitte keegi neist.
Ta küsis, kas on veel poegi?
Iisai ütles, et noorim on veel, aga too olevat lammaste juures.
Sama hästi võiks öelda: "Ta on see, kes teeb musta tööd."
Nad tõid Taaveti sisse ja Saamuel ütles, et tema see ongi.
Karjase ja kuninga kombineerimine on väga ainulaadne.
Aga selles on veel midagi.
Kui Jeesus sündis Petlemmas, et olla oma rahva karjane ja valitseja,
siis see pole kunagi täide läinud.
Ta pole Iisraeli valitseja ega ole seda kunagi olnud.
Ta pole ka Iisraeli karjane ega ole seda kunagi olnud.
Veel mitte.
Käsitleme juba täitmata ennustusi, seekord Uues Testamendis.
Need pole veel täide läinud.
Jah, Jumal rääkis sellest Vanas Testamendis,
aga nüüd on see ka Uues Testamendis
ja see pole ikka veel täide läinud.
Aga ühel päeval läheb, sest Jumal ei murra oma lubadusi
ja Ta peab oma sõna.
Nii et me leiame peaaegu Uue Testamendi esilehelt
tuleviku Iisraeli jaoks,
sest Jumal lubas seda.
See viib erakordse väiteni, mida Jeesus ütles.
Ta ütles: Mind ei ole läkitatud muude
kui Iisraeli soo kadunud lammaste juurde.”
Millal te viimati mõtlesite sellele,
et Jumal ei saatnud Jeesust paganatele
ega isegi samaarialastele, kes on pooleldi juudid,
vaid Ta saatis Jeesuse Iisraeli soo kadunud lammastele.
Ta ütles Pojale, et Ta ei läheks kuhugi mujale,
vaid Ta saadab Tema olemaks karjane ainult Iisraelile,
et leida kadunud lambad.
Mitte kellelegi teisele.
"Ära tervenda kedagi teist ega jutlusta kellelegi teisele,
vaid mine Iisraeli kadunud lammaste juurde!"
Jeesus rikkus seda reeglit kahel korral.
Väga vastumeelselt.
Ühel korral Kaanani naise puhul, kes oli Temast kuulnud
ja kes anus: Taaveti poeg, halasta mu tütre peale!"
Ta tütar oli kurjadest vaimudest vaevatud.
Nii et naine anus Teda.
Jeesus ütles just sellele naisele, et Teda pole tema juurde saadetud.
Mind ei ole läkitatud muude
kui Iisraeli soo kadunud lammaste juurde.”
Siis Ta seda ütleski.
Mõnes mõttes võitles Ta kiusatusega astuda oma kutsumusest välja
ja tervendada mittejuuti.
Ta ütles sellele naisele midagi, mis kõlab isegi julmalt,
aga Ta ütles:
Ei ole ilus võtta laste leiba ja visata koertele.”
On alles asi, mida öelda!
Aga naise usk oli suur
ja ta ütles: "Ometi söövad koerad laua alla kukkunud raasukesi."
Milline imeline välja sirutumine usus, mispeale ta sai, mida tahtis.
Aga Jeesus astus oma teenistusest välja.
Ta läks peale seda kohe tagasi Iisraeli,
sest Ta oli "ületanud oma piire".
Vastasel juhul poleks Ta selle naisega kohtunudki.
Teine juhtum oli Iisraelis, kui Ta kohtas Rooma väeülemat,
kes ütles: Mu sulane on kodus halvatud ja täiega haige.
Kas Sa palun tervendaks ta?"
Jeesus ütles, et läheb tema koju.
Taaskord ei järginud Ta Jumala kutsumist oma elu suhtes.
Väeülem ütles: "Ära tule minu koju.
Sa ei pea tulema.
Olen samuti võimu omav mees.
Võin öelda oma alamale, mida ta tegema peab
ja ta teeb seda.
Tunnen Sinus ära, et Sina oled Jumala meelevalla all.
Ütle ainult üks sõna ja see saab teoks!
Nii et ära tule, sest ma pole juut ja Sa ei peaks mu juurde tulema."
Jeesus ütles: Nii suurt usku ei ole ma leidnud Iisraelis ühelgi!"
Iisraelis paluti Tal tulla kodudesse ja panna käed haigete peale,
aga nüüd ütleb 1 paganast väeülem, et pole vaja tulla.
Pole vaja käsi peale panna.
Tuleb lihtsalt öelda sõna ja see saab teoks.
Jeesus astus vaid kahel korral oma kutsumusest välja.
Ta oli saadetud Jumala poolt,
mistõttu Teda kutsutakse Uues Testamendis ülemapostliks,
kuna apostel tähendab saadetut.
Jumal ütles, et Jeesus peab minema,
aga ainult Iisraeli soo juurde.
Hiljem oma teenistuse ajal, kui Ta apostlid kahekaupa välja saatis,
et kuulutada, tervendada ja äratada surnuid,
siis Ta ütles, et nad ei läheks samaarlaste juurde
ehk pooljuutide juurde
ega läheks ka paganate juurde.
"Ärge tervendage neid ega kuulutage neile.
Minge ainult Iisraeli kadunud soo juurde!"
See rõhuasetus tuleb välja ainult Matteuse evangeeliumis,
aga mitte nii selgelt teistes evangeeliumites.
Ta kirjutab usklikele juutidele ja ütleb,
et Jumala Poeg tuli nende jaoks.
Ta saadeti nende jaoks.
Vaatame veel asju, mis ilmnevad Matteuse evangeeliumis
ja seonduvad Iisraeli ja iisraellastega.
Esimesena tahan märkida avaldust Matteuse 22. peatükis,
kus Jeesus ütles, et Aabraham, Iisak ja Jaakob on endiselt elus.
See oli 2000 aastat peale nende surma.
Ta ütleb seda täie kindlusega, et Iisraeli esiisad -
Aabraham, Iisak ja Jaakob ehk vanaisa, isa ja poeg -
kolm meest, keda Jumal kutsus olema Iisraeli rahvas.
Kolm meest, kelle nimed Jumal endale võttis
ehk on tuntud Aabrahami, Iisaki ja Jaakobi Jumalana.
Jeesus ütles: "Jumal ei ole surnud, vaid elab."
Seega, kui Ta kannab ka Aabrahami, Iisaki ja Jaakobi nime,
siis nad on ka elavate seas, sest Jumal pole surnute Jumal.
Väita, et 2000 aastat tagasi surnud inimesed on ikka elus,
on ikka eriline väide.
Kui olete Iisraelis käinud nagu mina ja paljud teie seast,
siis läheksite Hebronisse, kuigi see pole vist enam võimalik,
sest see on okupeeritud alas ja kinni pandud.
Aga Hebronis on ehitis,
mis on ühtaegu kirik, mošee ja sünagoog.
Selle sees on kolm hauakambrit ja siis veel kolm.
Nendes haudades on Aabraham, Iisak, Jaakob ja nende naised.
Mäletan, et seisin seal ja mõtlesin, et nad pole siin.
Nende kehad on ehk siin, aga nemad mitte, sest nad on elus.
Aabraham, Iisak ja Jaakob on praegu elus.
Isegi praegusel ajal.
See on see, mida Jeesus ütleb.
See surub ajaloo kokku üheks elus inimeste grupiks.
Teised asjad, mida Ta ütleb, põhinevad sellel eeldusel,
et nad on jätkuvalt elus.
Vaatame veel üht asja, mida Ta ütles.
(Matteuse 8:11) "Paljud tulevad idast ja läänest
ning istuvad lauda Aabrahami ja Iisaki ja Jaakobiga taevariigis."
On ju põnev?
Kas ootate, et saaksite einestada Aabrahami, Iisaki ja Jaakobiga?
See juhtub!
Siin Ta viitab otse tulevikku.
Ta ei ütle, et nad on vaid praegu elus, vaid nad on elus ka aegade lõpus.
Sa kohtud nendega ja einestad nendega.
Lisan veel ühe asja.
Luuka evangeeliumis on öeldud kõige imelisem asi,
mis puudutab kuningriigi õhtusööki patriarhidega.
Ja see on, et Jeesus ise on seal kelner.
Tema annab meile meie eined.
See liigutab mind väga.
Jeesus oma pestud jalgadega, taevasel pidusöögil,
saab olema kelner, kes paneb sulle toidu ette.
Imeline!
Uskumatu!
Liigume edasi.
Jeesus ütles Matteuse evangeeliumis Jeruusalemma inimestele:
"Teie ei näe mind nüüdsest enam,
kuni te ütlete: "Õnnistatud olgu, kes tuleb Issanda nimel!”
Kui lähete tänapäeval Jeruusalemma,
siis ronite mööda teed üles
ja viimane osa mäest, enne kui Jeruusalemma jõuad,
näete seal suurt plakatit, mis asub teest paremat kätt
ja seal on suurte tähtedega kirjas:
"Õnnistatud olgu, kes tuleb..."
Ainult pool sellest kirjakohast.
See on suunatud turistidele.
Nad tahavad sind muidugi õnnistada, kui tuled Jeruusalemma,
aga mind paneb mõtlema, miks sinna tervet lauset ei pandud?
"Õnnistatud olgu, kes tuleb Issanda nimel!"
See oleks suunatud Messiale, mitte turistidele.
Tänapäeval aga on tähtsam, et turistid tuleksid.
Seepärast öeldaksegi,
et parim juhend Jeruusalemma on teil juba käes.
Ehk siis Piibel.
"Õnnistatud on see, kes tuleb..." ütleb mulle seda,
et Jeesus tuleb tagasi kohta nimega Iisrael.
Ta tuleb tagasi Iisraeli inimeste juurde.
Ta tuleb tagasi samamoodi nagu Ta ära läks.
Samasse kohta ja samade inimeste juurde.
Iisraelil on tulevik.
Nad peavad olema Jeruusalemmas, et tervitada Jeesust tagasi.
Jeesus ei tule tagasi Canterburysse või Rooma.
Ta tuleb tagasi Jeruusalemma.
Ta tuleb tagasi Jeruusalemma juutide juurde.
Nende juurde, kes Teda alt vedasid,
kuid kes ühel päeval Teda taas tervitavad.
Viimane kirjakoht,
mida Matteuse evangeeliumist tsiteerida tahan,
on see, kus Jeesus ütles: "Tõesti, ma ütlen teile."
Kui Ta seda ütleb, siis see ei tähenda, et kõik muu polnud tõde,
vaid Ta ütleb seda rõhutamiseks, et see on väga tähtis.
Kreeka keeles tähendab see: "Aamen, aamen."
"Tõesti, ma ütlen teile."
See tähendab, et miski on täiesti kindel.
Ma ei kannata jutlustajaid, kes kasutavad "Aamenit" küsimusena.
Aamen?
Sest "Aamen" ei ole küsimus, vaid viitab täielikule kindlusele.
Peame seda ettevaatlikult kasutama.
Kui ütled seda palve lõpus,
siis ütled, et oled täiesti kindel, et see palve saab vastuse.
Ma olen väga ettevaatlik "Aamen" ütlemisega,
ega ütle seda, kui ma pole milleski täiesti kindel.
Kui ma seda ei usu, siis ma ei ütle "tõesti".
Või "kindlasti".
Jeesus ütles: Tõesti, ma ütlen teile,
kes olete mulle järgnenud, uuestisündimises,
kui Inimese Poeg istub oma kirkuse troonile,
istute ka teie, kes olete järginud mind, kaheteistkümnele troonile
Iisraeli kaheteistkümne suguharu üle kohut mõistma."
See on veel üks Uue Testamendi täitumata ettekuulutus.
Kaksteist apostlit, kes Jeesust järgisid,
istuvad 12'le troonile
ja mõistavad kohut Iisraeli 12 suguharu üle.
Minu jaoks tähendab see seda,
et pole olemas kadunud Iisraeli suguharusid.
Jumala jaoks ei ole nad kadunud.
Kui Jumal suudab lugeda juukseid mu peas,
suudab Ta vaadata järgi ka su DNA.
Ta teab, kus Iisraeli 12 suguharu DNA praegusel hetkel on.
Ta teab, kus kõik kadunud juudid on.
Igaljuhul, kui 10 põhjapoolset suguharu võeti Assüüriasse,
siis osad neist lahkusid
ja läksid lõunasse Benjamini ja Juuda juurde.
Olen kohanud juute, kes pärinevad otseselt Manasse suguharust.
Kui kohtad juuti nimega Cohen, siis ta on leviitide suguharust.
Või Levise nagu meile meeldib öelda, kui paari teksaseid ostame.
Aga nad on leviidid.
Leviidid on preesterkond ja Cohen-nimeline inimene on leviit.
Ta on osa preestrite suguharust.
Nii et need suguharud ei ole kadunud.
Ajaloo lõpuks on Iisraeli 12 suguharu selgelt kaardil tagasi
ja nende üle mõistavad kohut 12 Jeesuse apostlit.
See on lubadus.
Kui aga neid suguharusid oma maale tagasi ei tooda,
siis kuidas see saaks täituda?
See on lubadus, mille Jeesus andis.
See seondub mulle lubadusega, mis on Luuka evangeeliumis,
kus ingel Gabriel ütles Maarjale:
"Issand Jumal annab talle tema isa Taaveti trooni.
Ja ta valitseb kuningana Jaakobi soo üle igavesti."
Kas ingel Gabrielil jooksis juhe kokku?
Kas ta arvas, et kogudus polegi Iisraeli asendanud?
Ei, ta teadis väga hästi, milline on 12 suguharu tulevik.
Ühel päeval valitseb neid see karjane ja valitseja Petlemmast.
Nüüd tahan käsitleda kolme kirjakohta Matteuse evangeeliumis,
mida arvatakse olevat suunatud Iisraelile,
aga mis minu arvates ei ole Iisraelile suunatud.
Mitte kõik pole minuga nõus, aga vähemalt mõelge neile asjadele.
Mõni meist tahab nii väga leida Iisraeli Uuest Testamendist,
et leiame seda kohtadest, kus seda tegelikult ei ole.
Kui me pole ettevaatlikud, võime kirjakohti valesti kasutada.
Esimest kasutavad üsna valesti inimesed, kes asendavad.
Nad kasutavad seda, et tõestada, et Iisraeliga on kõik.
See tuleb esile viinamäe kurjade rentnike loo lõpus.
Jeesus rääkis viinamäest, mis anti rentnike kätte.
Omanik saatis oma sulased talle kuuluva vilja järele,
aga sulased said hoopis peksa.
Neile ei antud midagi.
Jeesus ütles, et majaisand saatis siis oma poja,
et tema koguks vilja kokku, arvates, et teda austatakse.
Aga tema nad tapsid ära,
sest ta oleks pärinud viinamäe, mida rentnikud ise endale ihkasid.
Jeesus rääkis selle õudsa loo ja küsis siis kuulajatelt:
"Mida peaks viinamäe omanik tegema?"
Talle vastati, et rentnikud tuleks välja visata
ja anda viinamägi teistele, kes selle eest ka tasuvad.
Jeesus ütles: "Õigus
Seepärast võetaksegi Jumala riik teie käest ära
ja antakse rahvale, kes ta vilja kannab."
Asendusteoloogia inimesed ütlevad,
et kuningriik võetakse Iisraelilt ära
ja antakse teistele ehk kogudusele.
See ongi asendus.
Kui aga vaadata seda lugu hoolikamalt,
siis näete, et see ei ütle seda.
Keda Jeesus mõtles, kui ütles: "Jumala riik võetakse teie käest ära"?
Vastus on seal kirjakohas olemas.
Ta mõtles tolleaegseid Iisraeli valitsejaid.
Neid inimesi, kes valitsesid sel ajal rahva üle.
Ka religioosseid valitsejaid - nendega Ta seal ju rääkiski.
Ta ei ütle, et kuningriik võetakse Iisraelilt,
vaid religioossetelt ja poliitilistelt valitsejatelt.
Kui Ta ütleb, et see antakse teistele inimestele,
siis Ta ei mõtle paganaid.
Ta mõtleb teisi inimesi, kes tunnevad oma võimu.
Esimesed, kes seda tegid, olid kõik juudid.
See kirjakoht ei tähenda,
et kuningriik võetakse Iisraelilt ja antakse kogudusele,
vaid see tähendab,
et see võetakse mõnelt juudilt, kes kasutasid oma võimu ära
ja antakse teistele juutidele.
Neile, kes on kuulekad ja kasumlikud.
Tõin selle näiteks, sest see on üks lemmik-kirjakohti,
mida kasutatakse, et toetada ideed, et Jumal on oma inimesed vahetanud.
Iisraeli koguduse vastu.
Nüüd veel kaks kirjakohta,
millega sionistid oma vaateid toetavad
ja mille osas mina arvan, et need pole täpsed.
Esimene on selline.
Jüngrid ütlevad Matteuse 24. ptk.'s: "Jeesus, kui sa tagasi tuled..."
Nad teadsid, et Ta tuleb uuesti.
"Mis on sinu tulemise ja selle ajastu lõpu tunnustäht?
Kuidas me teame, et oled teel tagasi?"
Jeesus andis neile otsese ja ausa vastuse.
Ta andis neile neli tunnustähte oma tuleku kohta,
mida ka meie peame järgima.
Kui näeme kõiki neid nelja, siis teame, et Ta on kohe kohal
ja valmis ajalukku tagasi astuma.
Võite ise need neli märki Matteuse 24. ptk.'st üles otsida,
aga võtan need kiiresti kokku.
1. Katastroofid maailmas.
Sõjad, näljahäda, maavärinad.
2. Koguduse põlgamine.
Ristikogudust vihatakse igas rahvuses
ja seetõttu paljude koguduseliikmete armastus jahtub.
Ja evangeeliumit kuulutatakse kogu ilmamaale.
Milline tunnustäht!
Kogudust vihatakse,
mistõttu paljud selle liikmed lahkuvad ja neid jääb vähemaks.
Aga need, kes alles jäävad, teevad ära suure töö
ja kuulutavad evangeeliumit kogu maailmale.
Seda juhtub maailmas riik riigi järel,
aga seda ei toimu veel ülemaailmsel tasandil.
3. Lähis-Ida.
Seal on enneolematud rahutused.
Jeesus teeb sellele krüptilise viite - "hävituse koletis",
mida leidub kahel korral ka Taanieli raamatus.
See viitab diktaatori tõusule Lähis-Idas,
kes asetab end Jumala templisse nagu oleks ise jumal.
Temast saab maailma diktaator, kes lubab rahu ja turvalisust,
vastutasuks tunnustusele, et temast saab ülim diktaator.
Teda kutsutakse antikristuseks või seadusevastaseks inimeseks.
See on kolmas tunnustäht.
4. Taevas.
Kui päike, kuu ja tähed ära kaovad
ja terve maailm mattub pimedusse.
Need on need neli tunnustähte ja Jeesus ütles:
"Kui te näete kõike seda sündimas, siis teadke, et ma olen ukse taga!"
Kohe, kohe sisse astuma.
Nendest neljast tunnustähest näen mina 1,5.
Näen neid väga selgelt.
Aga 2,5 peab veel tulema.
Seega ma ei usu,
et Jeesus tuleb tagasi täna või homme
ega sel või järgmisel aastal.
Aga vaadates maailmas toimuvat,
võivad need tunnused kiiresti avalduda.
Nagu iga kristlik põlvkond, loodan minagi,
et olen veel maa peal, kui Jeesus tagasi tuleb.
Ma ei taha, et keegi mind "suure kasti" jaoks mõõdaks.
Ma ei taha oma matuseid.
Ja kui Jeesus minu elu ajal naaseb, siis neid matuseid ei tulegi.
Aga mu võimalused kahanevad.
Loodan ikka, et napilt ehk jõuan, aga sellega läheb kiireks.
Aga isegi, kui suren enne Ta tulekut, siis halleluuja -
ma saan suurel kogunemisel esirea koha.
Sest Kristuses surnud tõusevad ju esmalt üles.
Nii et jõuan teist ette, kui varem suren.
Igal juhul, need on need neli tunnustähte,
millega Jeesus vastas küsimusele:
"Mis on sinu tulemise ja selle ajastu lõpu tunnustäht?”
Siis Ta lisas veel:
"Ent viigipuust õppige võrdumit:
kui selle okstele tärkavad noored võrsed ja ajavad lehti,
siis te tunnete ära, et suvi on lähedal.
Nõnda ka teie, kui te näete kõike seda,
tundke ära, et tema on lähedal, ukse taga!"
See on lihtne analoogia loodusest.
Teisel juhul ütles Ta,
et kui taevas on õhtul punane, siis hommikul on ilus ilm.
Kui taevas aga on punane hommikul..."
See on lihtne analoogia.
Olen kuulnud jutlustajaid ütlemas,
et õhtuse punase taeva kirjakoht viitab kommunismile.
Sellega venitatakse lihtsat analoogiat liiga palju.
Aga paljud sionistid leiavad, et kui Jeesus rääkis viigipuust,
siis see tähendab Iisraeli naasmist 1948. aastal.
Või Jeruusalemma vallutamist 1967. aastal.
Mul on kahju, aga see ei tähenda midagi sellist.
Jeesus kasutab lihtsalt analoogiat.
Minu viimane tõestus selleks on see,
et Luuka versioon samast kirjakohast ütleb:
Vaadake viigipuud ja kõiki puid: kui nad juba pakatavad,
siis seda nähes te tunnete iseenesest, et suvi on juba lähedal."
Kui viigipuu olnuks mõeldud Iisraelina, oleks Jeesus seda ka öelnud.
Ja kui see tähendakski Iisraeli naasmist,
siis tähendaks see Jeesuse korravastast naasmist.
Tulekut pärast päikese, kuu ja tähtede kadumist.
Sellest tuleks korralagedus.
Las ma öelda midagi, paludes teil see hoolikalt läbi mõelda.
Minu Uues Testamendis ei ütle miski,
et juutide naasmine tõotatud maale
oleks tunnustäht meie Issanda kohesest taastulekust.
On tesigi tunnustähti, mida Ta käskis meil jälgida
ja mis pole veel tulnud.
Nii et ärge lugege Ta sõnadest välja seda, mida seal öeldud pole!
Matteuse evangeeliumis on veel üks kirjakoht,
mida kristlikud sionistid vahel valesti kasutavad.
See on tähendamissõna lammastest ja sikkudest.
See on Matteuse evangeeliumi lõpus.
Inimese Poeg kogub kõik rahvad kokku,
eristades lambad sikkudest nagu karjased seda teevadki.
Olen näinud Lähis-Idas karjast seda tegemas,
sest sikud on kangemad ja lambad kuulekamad.
Öösel ja talvel viiakse lambad aedikusse
ja sikud jäetakse välja,
sest nad tulevad öökülmaga toime.
Lambad ei tule.
Siis ütles Jeesus neile, kes Ta paremal käel olid:
Mida te iganes olete teinud
kellele tahes mu kõige pisematest vendadest,
seda te olete teinud mulle.”
Ja vasakul olijatele: "Mida te pole teinud
kellele tahes mu kõige pisematest vendadest,
seda pole te teinud mulle."
Siin tekib küsimus: "Kes on Ta vennad?"
Keda Ta mõtleb?
On olemas kolm suurimat tõlgendust.
Üks on minu jaoks liiga lai ja teine liiga kitsas.
Kolmas aga on täpselt paras.
See liiga laialdane tõlgendus on liberaalne tõlgendus.
See ütleb, et Jeesuse vennaks on igaüks.
Iga inimene, kes on vajaduses.
Kui nad on näljased, siis toidad neid ja kui paljad, siis annad neile riideid.
Kui vangistuses, siis külastad neid.
Siis teed seda kui Jeesusele.
See on liberaalne vaade, mis väidab, et kõik inimesed on vennad
ja Jumal on meie kõigi Isa.
Usun, et see on liiga avar vaade.
Teises otsas on sionistide tõlgendus,
mis ütleb, et Jeesuse vennad on juudid.
Ehk Ta ütleb, et mida teed juutidele, seda teed ka Talle
ja mida sa ei tee juutidele, seda sa ei tee ka Talle.
Usun, et see pole see, mida see kirjakoht ütleb.
Seal loetakse sõna "vennad" juutideks.
Usun, et õige tõlgendus siin on nende kahe vahel
ja siin mõeldakse Jeesuse järgijaid.
Kord tulid ühed inimesed rahvahulgast Jeesuse juurde ja ütlesid:
Vaata, su ema ja su vennad tahavad sinuga rääkida!”
Jeesus aga kostis: Kes on mu ema ja kes on mu vennad?
Kes iganes teeb Jumala tahtmist, see on mu vend."
Ta defineerib vendasid uuel moel.
Ta ütles pärast oma ülestõusmist naistele, kes tulid hauakambri juurest:
"Minge ning teatage mu vendadele,
et nad läheksid Galileasse, ja seal saavad nad mind näha.”
Jeesus ei mõelnud "vendade" all teisi juute
ega kõiki inimesi maailmas,
vaid Ta kasutas seda sõna iga kord, kui viitas neile, kes Teda järgivad
ja kes kuuletuvad Ta taevasele Isale.
Usun, et see on õige tähendus.
Kuid jätame need kolm kirjakohta, mida just vaatasime,
kuna arvatakse, et need räägivad Iisraelist.
Kuigi ma ei usu seda.
Kuid vaatame taas kirjakohti, mis räägivadki Iisraelist.
Liigume edasi Jeesuse surma juurde.
Ta hukati Iisraeli kuningana.
See oli Tema kuritegu.
Pange tähele, kuidas Matteus ütleb väga selgelt Matteuse 20:19,
et Inimese Poeg antakse paganate kätte
ja nemad teotavad ja piitsutavad Teda ning löövad Ta risti.
Kirik on 2000 aastat süüdistanud juute Jeesuse risti löömises.
Meie kodukirikus oli üks armas juudiproua,
kes on nüüdseks Jumala juures,
ütles mulle,
et väikese juuditüdrukuna Viinis, Austrias,
jalutas ta mööda tänavaid ja kristlased tulid kirikutest välja...
Pühapäevakooli lapsed tulid ja sülitasid ta peale,
tõukasid ja lõid teda,
öeldes, et tema tappis Jeesuse.
Kirikul on 2000 aastat halba mainet antisemitsimi pärast.
Häbi meile!
Miks me ei pannud tähele,
et Jeesus ütles, et Inimese Poeg antakse paganate kätte,
kes Teda teotavad, piitsutavad ja tapavad?
Paganad olid need, kes Talle naelad kätte lõid.
Seega ei saa ma minna ja süüdistada juute Ta tapmises.
Peaksin lisama, et meie - paganad, tegime seda samuti.
Tegelikult on õige öelda, et ka minu patt viis Jeesuse ristile.
Me kõik oleme Jeesuse ristilöömises süüdi!
Keegi ei saa süüdistada kedagi teist.
Tahtsin seda lihtsalt öelda.
Siis aga jõuame Matteuse 27. peatüki juurde,
kus Jeesus antakse ära 30 hõberaha eest.
Seda tegi üks Tema jüngritest.
Matteus ütleb ainsana,
et see viis täide selle, mis prohvet Sakarjagagi juhtus.
Kui vaadata prohvet Sakarjat,
siis me näeme Piiblist, et ta sai palgaks 30 hõbeseeklit.
See on see, mille vääriliseks teda peeti.
Ta võttis seda solvanguna.
Kas Jumala prohvet ongi ainult nii palju väärt?
Matteus ühildab selle juhtumi sellega, kuidas Juudas Jeesuse reetis.
Liigume edasi.
Jeesuse juhtumi puhul andis Pontius Pilaatus endast parima,
et vastutusest pääseda.
Tal olid selleks omad põhjused.
Tal oli Rooma valitsejana viimane võimalus.
Ta oli nii palju asju vussi keeranud.
Ta oli endine ori, kes tõusis üles, ostis end vabaks
ja jõudis omadega nii kaugele, et temast sai Rooma valitseja.
Aga oma südames oli ta endiselt ori.
See mees tegi mida kohutavat.
Ta varastas kingitusi, mida inimesed tegid templile,
et ehitada akvedukt
ja parandada Jeruusalemma veevarustust.
Ta finantseeris seda templi annetustega.
See põhjustas ülestõusu,
mille tulemusena löödi tuhanded juudid risti.
Enamus teist pole neist ilmselt kunagi kuulnudki
ega tea, et tol ajal löödi tuhandeid inimesi risti.
Jeesus oli vaid üks tuhandetest.
Pilaatus pahandas juute oma raske käega ikka ja jälle,
kuniks lõpuks tuli Roomast sõnum,
et kui ta juutide osas veel vigu teeb, on temaga kõik.
Pilaatus oli argpüks.
Ta tõesti proovis, sest ta teadis, et Jeesus on süütu.
Ta ütles kolmel korral, et Jeesus on süütu.
Aga rahvas nõudis.
Rahvas tahtis, et ta neid kuulaks
ja teeks Jeesusega seda, mida nemad tahavad.
Ta teadis, et kui ta juute pahandab ja ülestõusu põhjustab,
saadakse temast lahti.
Nii pesi ta oma käed sellest kõigest puhtaks
ja ütles, et nad võivad teha, mida tahavad,
aga tema selle eest ei vastuta.
"Ja kogu rahvas kostis talle:
Tema veri tulgu meie ja meie laste peale!" (Mt 27:25)
See on kirjas ainult Matteuse evangeeliumis.
See oli kohutav palve.
Nad needsid iseennast.
Nad ütlesid, et nad võtavad vastutuse enda peale
ja nende lapsed võtavad vastutuse,
sest nende silmis polnud Jeesus süütu.
Kardan, et sellel on olnud läbi sajandite tagajärjed.
Näeme seda viimastest uuringutest.
Jätan selle hetkeks rahule.
Aga juudid, kes olid kohal Ta kohtumõistmisel Pilaatuse ees,
ütlesid, et Pilaatus võib ta risti lüüa ja nemad võtavad vastutuse endale.
Ta veri on juutide peal.
Viimane asi on see, et Jeesus löödi risti täiesti alasti.
Tema ristilöömist kujutavatel piltidel ei näe seda kunagi,
aga on olemas üks skulptuur Jeesuse ristilöömisest,
mis kujutab reaalsust.
See on ühes erakordses perekonna katedraalis Barcelonas.
Mõni teist on seda ehk näinud.
See on üks veidramatest ehitistest, mis eales ehitatud.
Aga seal on elusuuruses kuju, mis kujutab Kristust ristil
ja Ta on seal täiesti alasti.
Nii see tegelikult oli.
Nii alandav see oligi.
Kui su riided ära võetakse, on see ülim alandamine.
Oled täielikult paljastatud.
Kuid vaatamata sellele, et Teda niimoodi alandati -
et rahvas teotas Teda ja heitis Tema üle nalja,
siis üks asi, mida Ta kohta öeldi
ja mida näeme ainult Matteuse evangeeliumis:
Tervist, juutide kuningas!” (Mt 27:29)
"Kui sa oled Jumala Poeg, siis astu ristilt alla!” (Mt 27:40)
"Las Jumal tõestab, kes Ta on.
Ta on ju meie rahva kuningas!"
Nad naersid.
Nad teotasid.
See on viimane kord, kui mainitakse, et Ta on Iisraeli kuningas.
Pean mainima veel ühte asja Matteuse evangeeliumist.
Jeesus saadeti ainult Iisraeli soo kadunud lammaste jaoks,
aga pärast oma ülestõusmist ütles Ta oma jüngritele:
"Nõnda nagu Isa on läkitanud minu, nõnda saadan ka mina teid.”
Viimane mäejutlus Matteuse evangeeliumis on Galileas.
Seda peeti 500-st juudist koosnevale kogudusele.
Seal saadab Jeesus neid
paganate soo kadunud lammaste juurde.
"Minge siis, tehke jüngriteks kõik rahvad,
ristides neid Isa ja Poja ja Püha Vaimu nimesse
ja õpetades neid pidama kõike, mida mina olen teil käskinud!
Ja vaata, mina olen iga päev teie juures
ajastu lõpuni." (Mt 28:20)
Mida Ta teeb?
Jumal saatis Tema ainult juutidele.
Tema saadab juudid kõikidele rahvastele.
Jesaja 43. peatükis on üks kirjakoht,
mis mind vanemate ingliskeelsete tõlgete puhul
alati hämmastab.
Seal öeldakse juudirahvale:
"Teie olete minu tunnistajad, ütleb Issand." (Js 43:10)
Seega on Iisraeli kutsumus olla Jehoova tunnistajad.
See teeb mulle nalja.
Aga mõelge sellele!
Kui kõik tänapäeva Iisraeli noormehed läheksid kahekaupa uste taha,
et kuulutada maailmale Jumalast, oleks see ju imeline!
Ütlen teile - ühel päeval see juhtub.
Kui kogu Iisrael saab päästetud,
toovad nad kogu maailmale ennekuulmatuid rikkusi.
Mõelge sellele!
"Teie olete minu tunnistajad" - see on nende kutsumine.
Täna huvitub kaasaegne Iisrael ainult iseendast.
Oma majandusest, oma turvalisusest.
See on nende murekoht.
Aga Iisraeli kutsumus on minna kogu maailma
ja teha Jeesusele jüngreid.
Ja ühel päeval nad ka teevad seda.
See on jätkuvalt nende kutsumine.
Nagu Paulus ütles,
et Jumala kutsumine patriarhidele on tühistamatu.
Nagu ka Tema annid neile.
See on Matteuse viimane sõna.
Jeesus, kes tuli ainult juutide jaoks,
ütleb nüüd 500-le juudile, et nemad läheks paganate juurde.
Tänu Jumalale, et mõni neist ka läks.
Muidu poleks meid siin.
Toomas läks Indiasse ja rajas sinna kristliku kiriku.
Marthoma kiriku, mis on siiani seal.
Teised jüngrid läksid siia-sinna,
et levitada head uudist.
Kui nad poleks seda teinud, poleks meil Piiblit,
poleks keegi meist siin ja poleks ka kogudusi.
Mõned neist, kes võtsid kuulda Jeesuse korraldust,
ka täitsid selle.
Et meie saaks sellest kasu ja et Jumala nimi saaks austatud.
Aamen.
Tõlge: Kairi Mänd