JUMAL, KES ÕNNISTAB JA HUKKA MÕISTAB 1. osa
Minu rolliks lehtmajapühde ajal
on tuua pidustuste teema tagasi konteksti.
Olen kontekstuaalne piibliõpetaja.
Mulle meeldib vaadata konteksti.
Fraas "Kõik suguvõsad maa peal" pärineb 1. Moosese 12. peatükist
ja on üks viiendik ühest salmist selles kirjakohas.
Loen selle kirjakoha teile ette ja siis räägime sellest.
"Ja Issand ütles Aabramile: "Mine omalt maalt,
omast sugukonnast ja isakojast
maale, mille ma sulle näitan!
Ma teen sind suureks rahvaks
ja õnnistan sind,
ma teen su nime suureks, et sa oleksid õnnistuseks!
Siis ma õnnistan neid, kes sind õnnistavad,
panen vande alla selle, kes sind neab,
ja sinu nimel õnnistavad endid kõik suguvõsad maa peal!"
Ja Aabram läks, nagu Issand teda käskis,
ja Lott läks koos temaga;
Aabram oli seitsekümmend viis aastat vana,
kui ta Haaranist lahkus.
Ja Aabram võttis oma naise Saarai ja oma vennapoja Loti
ja kogu nende varanduse, mis nad olid soetanud
ja Haaranis hangitud hingelised,
ja nad läksid teele Kaananimaa poole.
Ja nad jõudsid Kaananimaale.
Ja Aabram käis maa läbi Sekemi püha paigani,
Moore tammeni;
kaananlased olid siis veel sellel maal.
Ja Issand ilmutas ennast Aabramile ning ütles:
"Sinu soole ma annan selle maa!"
Siis ta ehitas sinna altari Issandale, kes oli ennast temale ilmutanud."
Tahan vastata küsimusele,
mida see kirjakoht või kontekst meile Jumala kohta ütleb?
Sest see on ainus Vana Testamendi lugemise mõte.
See räägib meile Jumala kohta
ja tutvustab meile Tema olemust.
See kontekst on võtmekirjakohaks.
See on inimajaloo oluliseim hetk.
See on Jumala pääste algus,
et päästa inimkond meie endi käest.
See vestlus aga polnud kahepoolne.
Aabram ainult kuulas ja Jumal ainult kõneles.
See on esimene asi, mida Jumala puhul märkame.
Ta on Jumal, kes kõneleb.
Ta on Jumal, kes lõi universumi ja paiskas tähed oma orbiiti
ja Ta räägib olendiga - inimesega.
See on esimene asi Jumala juures, mille üle rõõmustame,
et Jumal on keegi, kes kõneleb.
Universumgi sai oma alguse selliselt, et Jumal rääkis väga palju.
Jumal ütles: "Saagu valgus!" ja valgus sai. (1 Moosese 1)
Terve universum sai alguse tänu Jumala kõnelemisele.
Ta räägib.
Ja Aabram oli mees, kes kuulis ja kuulas.
See on asja teine pool, et kuuled Teda vaid siis, kui kuulad.
Kuulad Tema sõna.
Teine asi, mida Jumala kohta öelda tahan,
on see, et Tal on nimi, milleks on Jumal.
Aga see tuleneb Ta heebrea nimest - J-H-V-H.
See oli Ta nimi - ilma vokaalideta ja ainult kaashäälikud.
Seda kutsutakse neljatähelisuseks.
Inglise keeles muudeti see Jehoovaks.
"Juhata mind, suur Jehoova!".
Seda kasutati vikroriaansetes kirikuhümnides.
Kuid see kadus moest hetkest,
mil Jehoova tunnistajad selle nime kasutusele võtsid.
Kuigi nad on sellest valesti aru saanud.
J-H-V-H - kuidas seda hääldada?
Ma pean veel veenma mõnda juuti, et ta seda hääldaks.
Küsin: "Kuidas hääldada Jumala nime?"
Juut vastab: "J Ei, ma ei ütle."
Ja siis nad vaikivad.
Heebrea keelne J hääldatakse inglise keeles kui Y.
Ja V hääldatakse kui W.
Seega kõige lähedasemalt hääldaksin seda "Yahweh".
Aga selle nime tähtsus on see,
et see eristab meie Jumalat kõikidest teistest jumalatest.
Tal on nimi nagu meil on nimed,
mis meid teistest inimestest eristavad.
Mul on kahju, et me Ta nime tihedamini ei kasuta.
Teen nüüd ülestunnistuse.
Küsisin ükskord palvetades Jumala käest:
"Jumal, anna mulle inglisekeelne sõna,
mis vastab heebreakeelsele Yahweh'le."
See on osaline sõnast "olema".
Ta pani nagu välguna mu pähe sõna, mis oli väga põnev.
See sõna oli "Alati".
Jumal on Alati ja tal on palju perekonnanimesid.
Jumal on Alati Abiline.
Jumal on Alati meie Kalju.
Jumal on Alati meie Lunastaja.
Alati - milline armas nimi Jumalale.
Ta Pojal on sama armas nimi: "Jah".
Ta sai selle nime Uues Testamendis.
Ta on iga Jumala lubaduse "Jah".
Jumalaga nimega Alati ja Pojaga nimega Jah,
ei saakski meil positiivsemat usku olla.
Mida me veel Jumala kohta leiame?
Ta on käskiv Jumal.
Tal on selleks õigus, sest Tema on meie looja.
Tal on õigus meile öelda, mida tegema peame ja kuidas elada.
Ta teeb meile seadused, mis on meie endi heaks.
Ta on käskiv Jumal ja ütles Aabramile,
et ta läheks maale, mille Jumal talle näitas;
et ta jätaks oma isakodu ja oma inimesed;
jätaks oma maa ja kõik muu maha ning läheks.
Aabram oli siis 75 aastat vana, kui Jumal talle seda ütles.
Ta jättis ilusa kivimaja, kus olid ilusad kaminad.
Näitasin oma naisele pilti 2-korruselisest kivimajast,
mis on pärit Kaldea ajastust, mil Aabram elas.
Näitasin talle pilti tolleaegse maja kaminast.
Küsisin, mida ta sellest arvab.
Ta vastas, et see on natuke vanamoeline.
Ütlesin, et peabki olema, kuna see on 4000 aastat vana.
Aga talle meeldis see kamin - see oli väga ilus kamin.
Sellel oli puidust pealis ja kõik muu.
Aga Jumal käskis minna ja kõik maha jätta.
Aabraham elas kogu oma ülejäänud elu telgis.
75- aastasest saati.
Ta jättis mugava, soojustatud ja kivist ehitatud maja,
mis oli pensionipõlveks ideaalne ja läks telki elama.
Üles mägedesse.
Imeline kuuletumine!
Ilma selleta poleks kedagi meist täna siin.
Ootan väga temaga kohtumist, et tänada teda selle eest.
Mida me veel Jumala kohta leiame?
Jumal on ajaloo Jumal.
Ainult Jumal, kes kontrollib ajalugu,
saab lubada kellegi suureks rahvaks teha
ja anda neile ka suure nime.
Jumal on seda lubadust pidanud ja seda teinud.
Iisrael on üle maailma tuntud.
Kõik teavad nime "Iisrael".
Jumal on teinud selle rahva suureks, milles me ka praegu elame.
Mida veel?
Jumal on see, kes õnnistab inimesi.
See tähendab, et Ta teeb neile head
ja täidab nende vajadused.
Ta kaitseb neid rünnakute eest ja on nende vastu hea ning õnnistab.
Ta lubas õnnistada Aabrahami
ja läbi tema meid kõiki.
See on suur lubadus.
Jumal õnnistab inimesi.
Nüüd aga jõuan kogu loo halva pooleni.
Jumal on see, kes neab inimesi.
Räägin sellest järgmisel korral pikemalt.
Paljud arvavad, et Jumala-poolne inimeste needmine
toimus vaid Vanas Testamendis.
Kuid tahan näidata, et seda on ka Uues Testamendis.
Aga tänapäeva inimestele see ei meeldi.
Nad tahavad Jumalat, kes ainult õnnistab.
Kardan, et seda on näha isegi meie laulusalmidest.
"Õnnista mind, õnnista mind, õnnista mind!"
Ma ei tea ühtegi laulu, mis räägiks Jumala needusest.
Aga Ta saab seda teha ja teeb ka.
Ja siin Ta seob oma reputatsiooni Iisraeliga.
Ta ütleb, et kui õnnistad Iisraeli, õnnistab Tema ka sind.
Aga kui Iisraeli nead, neab ka Tema sind.
Ta on Iisraeli Isa, kes räägib oma lastest
ja ütleb, et mida teed Ta lastele, seda teeb Tema sullegi.
Needmine on inimestest halvasti rääkimine,
nende tulevikuks needmine.
See on teada fakt, et iga rahvas ja impeerium,
mis on Iisraeli vastu hakanud,
on Jumala poolt unustusse neetud.
See juhtus assüürlastega, babüloonlastega,
kreeklastega, roomlastega ja ka brittidega.
1948. aastal pesime oma käed sellest väikesest rahvast puhtaks
ega teinud nendega enam mingit tegemist.
Tean, et Winston Chruchill kirjutas kohe pärast sõda
Iisraeli presidendile Hayyim Weizmann'ile
ja ütles, et ei taha juutidega rohkem tegemist teha.
Ja ta kadus üle öö poliitikast.
Inimesed aga mõtlesid, mis Churchilliga juhtus?
"Ta ju aitas meid sõjast läbi ja nüüd viskame ta välja."
Inglismaa sai 1948. aastal Jumalalt mandaadi
seista Iisraeli ja Jumala eest.
Meie aga astusime sellest välja.
Viie aastaga oli kogu Briti impeerium kadunud.
Väljaarvatud mõned väikesed kohad nagu Gibraltari ja Falklandi saared.
Teate, et minu eluaja jooksul,
on kuus briti peaministrit poliitikast kadunud
vaid nädalate jooksul,
kui nad on Iisraeli ees oma lubadusi murdnud.
See on huvitav lugu,
aga Jumal on pidanud seda lubadust,
et Ta õnnistab neid, kes õnnistavad Iisraeli
ja neab neid, kes neavad Iisraeli.
Tean, et Ta on väga kannatlik Jumal.
Ta sõlmis Aabrahamiga lepingu.
Ta lõi ka abielu, kuid abieluteenistus kestis 25 aastat,
kuniks ta oli Aabrahamile kõik lubadused välja rääkinud,
mida Ta kavatses anda.
Lubaduse järeltulijatest.
Ta lubas seda mehele, kes oli 90'dates eluaastates
ja kelle naine oli vaid natuke noorem.
Jumal lubas neile beebipoissi.
Mispeale Saarai, Aabrahami naine, lahkus, sest ta arvas, et see on nali.
"Minu vanuses laps saada!?"
Ta oli terve oma elu viljatu olnud.
Olen rabatud 1. Moosese 11. ptk.'st,
mis loetleb pika nimistu sellest, kes kelle järeltulijaks sai.
Muud nad sel ajal nagu ei teinudki, kui vaid said järeltulijaid.
Nad said järeltulijaid nii kaua, kuni on öeldud, et Saarai oli viljatu.
Sellega oleks ka kogu lugu lõppenud.
Nii oli vaja üht läbi ime sündi.
Kuna aga Saarai arvas, et see on nali, pandigi pojale nimeks Nali.
Ehk Iisak, mis on heebrea keeles "naermine".
On ikka nimi, mida pojale panna!
Aga ta Aabrahamsai selle poja.
Ja siis ütles Jumal: "Nüüd tapa ta ära.
Mine Morijamaale!"
Teate, et see on siit poole miili kaugusel.
"Mine ja ohverda ta seal mulle põletusohvriks!"
Kujutan neid ette sellest mäest üles minemas.
Poiss küsib isalt: "Sul on põletamiseks puud,
aga kus on ohvriand?"
Mingil hetkel pidi isa talle ütlema, et tema ongi ohvriand.
Ja ta allub sellele alandlikult.
Samas kohas, kus aastaid ja isegi sajandeid hiljem,
üks taevalik Poeg allub taevasele Isale.
Kellel on okastest kroon.
Jumal ütles Aabrahamile: "Ära tapa oma poega! See oli test.
Tema on su tulevik."
Siis aga ütles Jumal midagi imelist,
millest ma pole kunagi varem maininud.
See on midagi väga sügavat, kui Jumal ütles Aabramile:
"Nüüd ma tean, et sa kardad Jumalat."
Need kolm sõna: "Nüüd ma tean" on väga väärtuslikud,
sest Jumal mõtleb, mida Ta ütleb.
Ta ei teadnud, kuni selle hetkeni.
Ta polnud tolle hetkeni Aabrahamis kindel.
"Nüüd ma tean, et sa kardad Jumalat". (1. Ms 22:12)
See on Jumala poolt suurepärane avaldus
ja sellest saab järeldada Jumala teadmisi tuleviku kohta.
Aga sellest ma hetkel ei räägi.
Jumal on kannatlik.
25 aastat läks aega,
et Aabraham abielluks ja lubadused saaks täidetud.
Vaadake, kui kaua läks aega, et neid täita.
Ta ei lubanud neile vaid järglasi, vaid ka maad.
Maad, kus me hetkel viibime.
Ta andis ka selle maa täpsed piirid.
Tahan teile meelde tuletada,
et mitte kõik juudid pole veel Iisraeli naasenud.
Pooled neist on tagasi.
Aga neist teine pool on veel tulemata ja enamus neist on Ameerikas.
Kuid neid on veel ka Suurbritannias ja mujal maailmas.
Jumal peab veel pooled neist tagasi tooma.
Kui nad aga naasevad, on neil ainult 1/3 maast,
mida Jumal Aabrahamile lubas.
Seega, Jumalal on veel palju teha, et iisraellased koju tuua.
Paljud kristlased aga arvavad, et juudid on naasenud.
Nad on naasenud tagasi alates 1875. aastast
ja vaid pooled on praeguseks tagasi.
Seega Jumalal on veel palju teha.
Ta võib teha seda väga kiiresti, aga Tal on veel palju teha,
et nad kõik tagasi tuua ja anda neile, mida Ta on tõotanud.
Jumal on väga kannatlik.
Ta võib oodata sajandeid.
Tuhat aastat on Tema jaoks nagu üks päev.
Nii oli Jeesus Jumala silmis siin vaid paari päeva eest.
Aeg on Tema jaoks suhteline.
Ta on igavene Jumal ja Ta on ka kannatlik Jumal.
Ta on ka hooliv Jumal.
Sest Ta muretseb inimeste pärast, kelle Ta on loonud.
Ta ei muretse ainult Aabrahami pärast.
Ta muretseb kõigi suguvõsade pärast maa peal.
Ta muretseb kõigi pärast.
Aga Ta mure jõuab nendeni läbi Aabrahami ja tema järeltulijate.
Ja neile, kes on meiesugused ja näevad Teda kui meie Isa.
Jumal hoolib oma loodud inimestest
ja Ta tahab neid ka õnnistada läbi Aabrahami suguvõsa.
Filosoofid kutsuvad seda eripärasuse skandaaliks.
Las ma selgitada, mida nad selle all mõtlevad.
Minul ja mu naisel on kolm last - üks neist on juba taevas
ja teised kaks tähistasid meiega laupäeval.
Kui nad väikesed olid,
siis ma tõin neile vahel laupäeviti maiustusi.
Sain valida kahe viisi vahel, kuidas neid maiustustega õnnistada.
Üks viis oli anda ühele neist kolmest kotitäis maiuseid
ja öelda talle, et ta seda teistega jagaks.
See ei toonud alati rahu.
See ei levitanud peres "shalomi".
Teine viis oli anda neile kolm šokolaaditahvlit ehk igale üks.
See viis tõi rahu ja harmooniat.
Aga see pole Jumala viis.
Eripärasuse skandaal on see, et Jumal ütleb:
"Valin ühe rahvuse ja õnnistan kõiki läbi selle rahvuse."
Ta ei saatnud Ameerikasse ameeriklasest Messiat.
Või Venemaale venelasest Messiat ja Indiasse nende enda oma.
Ta valis juudi,
läbi kelle Ta jagas "maiuspalu" ka kõigi teistega.
See on põhjustanud pahameelt, kadedust
ja muud valet suhtumist maailma rahvaste poolt.
See on põhjustanud juudivaenulikkust.
See on toonud kaasa palju erinevaid tundeid.
Eripärasuse skandaal on lihtsalt see,
et iga rahvus, kui nad tahavad tõde, mis neid vabastab,
peavad selleks pöörduma juudi rahva poole.
Eks ole imeline!
Jeesus, minu Jeesus, oli, on ja jääb alati juudiks.
Mu Piibel on täis juutide kirjutisi.
Kõik, mida ma enim väärtustan, võlgnen ma juudi rahvale.
Ja nii on see ka iga teise rahva jaoks.
Enne, kui mõni rahvus ei neela alla oma uhkust
ega tule juudi rahva juurde,
ei tea nad tõde ja neil pole lunastust.
Nii et Jumal töötab erisuse skandaali printsipiaalsuse põhjal.
Ta valib ühe rahvuse - mitte nende enda pärast,
vaid kõikide teiste pärast.
Ta valib neile maa täpselt Maa südamikku.
Kui lõikad gloobusest välja maa-alad, mis kõik on gloobuse ühel poolel,
sest teisel pool on Vaikne ookean.
Kui lõikad välja kõik maa-alad, aga jätad kõik mandrid ühendatuks
ja otsid siis nööpnõelaga keskpunkti,
mis jääb täpselt keskele ja mida ümbritseb kõik muu maa,
siis näed, et nööpnõel on Jeruusalemma kohal.
Jumal valis selle linna teadaoleva maa keskpunktiks,
et levitada head uudist.
See on juudi rahva kutsumus,
aga nad pole seda veel siiani täitnud.
Kuid usun, et üks päev nad teevad seda.
Milline päev see alles oleks,
kui kaks noort, hästi riietatud iisraellast
koputaksid su uksele
ja sa arvad, et nad on mormoonid,
aga nad on hoopis iisraellased,
kes tahavad sinuga tõde jagada.
Millist mõju see küll maailmale avaldaks!
Ma lihtsalt kujutan ette.
Neid asju olen ma õppinud Jumala kohta läbi selle konteksti.
Homme aga tahan rääkida sellest, et Jumal, kes neab,
on läbi ja lõhki Vana Testamendi Jumal,
mis lõppeb muide sõnaga "needusega".
Aga sama on Ta ka Uue Testamendi Jumal,
mis samuti lõpeb needusega.
Nii näeme me sellest, et Jumalaga ei mängita.
Jumalat tuleb tõsiselt võtta.
Sest Tema võtab ka meid tõsiselt.
Vaatan nüüd teist inimest, kes on selles kirjakohas - Aabrahami.
Mida me tema kohta teada saame?
See ütleb meile, milliste inimestega Jumal räägib.
Ta oli väga vana mees.
Kaasaja maailm ülistab noorust.
Meie kirikute ülistused näevad välja kui noortekontserdid.
Oleme noorusele orienteeritud,
aga Jumal ei ole.
Jumal tänatud, et Jumalal on ruumi minusugustele.
Ma olen 86-aastane
ja ma võitlen vähiga,
kuid Jumal kasutab ikkagi seda vana inimest.
Tänu Jumalale!
Aabraham oli 75-aastane, kui Jumal teda esimest korda kõnetas.
Ja ta kuuletus.
Hea asi Aabrahami puhul oli see, et ta kuuletus.
Temast sai paljude rahvaste isa, aga mitte paljude inimeste.
Inimesed on sama tavalised kui liivaterad rannas ja tähed taevas.
Tema ajal nähti taevas 6000 tähte,
samas kui me teame täna, et neid on miljoneid.
Jumal, kes selle lõi, ütles: "Su järeltulijad on nagu tähed.
Istu oma telgi juures ja vaata neid. Loe need üle, kui suudad!
Need on nagu sinu järeltulijad."
Ja siin me oleme täna, selles ruumis
ja räägime isa Aabrahamist.
Ta polnud ainult vana, vaid ka jõukas.
See võib tulla teile üllatusena.
Ta ei läinud otse Kaananimaale, vaid ta jõudis Haaranisse,
mis on Eufrati jõest edasi sihtkoha suunas.
Ta jäi sinna mingiks ajaks ja oli edukas.
Ta sai endale karjad ja töölised.
Temast sai rikas mees.
Jumal ei põlasta rikkust, kui see on Temale kuuletuja kätes.
Ta ei eelista ainult vaeseid.
Aga Jumal tänatud, et Ta eelistab neid ka.
Mida me veel Aabrahami kohta teada saame?
Ta tundis ära Jumala hääle.
See on oluline, sest Jumal räägib nii, et enamus inimesi ei kuule seda.
Inimene peab harjutama, et kuulda, mida Jumal ütleb.
Aabraham oli kuulaja.
Ma juba mainisin, et ta kuuletus Jumalale.
Ta jõudis Haaranisse, aga ta ütles kõigile,
et see pole Jumala tahe ja ta peab minema kaugemale.
"Pean minema üles mägedesse, aga siin pole mägesid.
See pole minu sihtkoht."
Ta otsustas, et ta läheb kaugemale ja kaugemale,
kuni jõuab kohta, kuhu Jumal tahtis, et ta läheks.
Olen istunud Sekemis puu all,
mis ei pruugu olla sama puu, mille all tema istus.
Aga see on täpselt samas kohas.
On huvitav, et Jumal ütles talle,
et Ta annab Aabrahamile kõik, mida ta näeb.
Selle puu alt on näha
nagu maailmas öeldakse - kõiki okupeeritud maa-alasid.
Sealt on näha kõike,
mida palestiinlased enda omaks peavad.
Jumal aga ütles, et annab selle Aabrahamile.
Jumal tahtis need talle anda.
Mida me veel Aabrahamist teame?
Me teame, et ta oli kompromissitu,
sest ta ei jäänud kõigi oma pereliikmetega Haaranisse.
Ta oli pühendunud mees.
Kuhu iganes Aabraham oma telgi püstitas,
sinna ehitas ta ka altari.
See on väga huvitav, sest telk on ajutine koht,
aga altar ehitatakse kivist ja see jääb sinna maha,
isegi kui sina sealt oma telgiga lahkud.
Kuhu iganes Aabraham läks,
sinna püstitas ta nii telgi kui ehitas ka altari.
Ta oli pühendunud mees.
Ta oli ka lahke mees.
Ta võttis endaga palju kaasa.
Mina arvan, et see oli suur viga.
See maksis Aabrahamile kätte,
kui ta pidi Lotti turvalisuse eest füüsiliselt võitlema.
Aga sellegipoolest oli ta lahke.
Kui ta jõudis lubatud maale, siis ta ütles:
"Lott, sina, su karjad ja mehed - sa saad valida
ja mina võtan selle, mida sina ei taha".
See on päris helde pakkumine onult vennapojale.
Lott vaatas alla Jordani oru peale ja nägi, kui viljakas see on
ja kui hästi see on kastetud - just tema karjadele parim koht.
Ta ütles, et tahab sinna minna.
Ta läks alla Surnumere poole ja me juba teame, mis hiljem juhtus.
Milline päran meil on!
See sama vestluski on me pärand.
See on leping või abielu, mille Jumal on loonud.
Tema haaras initsiatiivi, Tema andis lubadusi.
See ongi leping - nõustumine kahe osapoole vahel,
kus mõlemal osapoolel on midagi, mida teisel vaja läheb.
Ja nad peavad läbirääkimisi, kuni nad vormistavad lepingu.
Kui tahad maja ehitada, siis ehitajal on materjalid,
töömehed, masinad ja kõik muu, mida vajad.
Ja sinul on raha, mida ta vajab nii enda kui oma tööliste jaoks.
Lõpuks jõuate kokkuleppele, kui palju see maksab,
kui kaua ehitamisega aega läheb ja te mõlemad allkirjastate lepingu.
See on kahepoolne nõusolek.
Lõpetan selle mõttega:
Ärge kunagi üritage Jumalaga kaubelda!
Ärge üritage Jumalaga lepingut sõlmida!
Teil saab olla vaid leping, mille Jumal vormistab.
Sa saad selle vaid vastu võtta või sellest keelduda,
aga sa ei saa seda muuta.
Leping on nagu testamendi tegemine.
Viimane tahe ja testament - see on sama nagu leping.
Sina otsustad, mis saab su rahast ja varast, kui sa sured.
See on sinu otsus.
Ja isik, kes on su testamendis pärija,
võib päranduse kas vastu võtta või sellest keelduda,
aga pärija ei saa seda muuta.
See on sinu testament ja sinu leping.
Jumal tegi sellise lepingu Aabrahamiga,
mida meie võime nautida
ja millest meiegi saame kasu.
Arvan, et aitab tänaseks.
On mul õigus?
Järgmine kord aga vaatame,
kuidas Jumala needused katavad kogu Iisraeli ajalugu
ja otsustavad lõpuks me kõigi tuleviku üle.
Tänan kuulamast!
Tõlge: Kairi Mänd