JUMALA KUNINGRIIK 1/2
Mulle on antud teemaks "Jumala kuningriik"
ja olen kirjutanud sellest ka raamatu
"Kingdoms in conflict" (tlk "Kuningriigid konfliktis").
Siin on sellest rohkem kirjas
kui jõuaksin laupäeva hommikul kahe tunniga rääkida.
Alustuseks ütlen, et te ei ela kuningriigis.
Meid kutsutakse "Ühendatud kuningriigid".
Mul on teile uudis.
Me pole ühendatud ega ka kuningriik.
Muidu on see täitsa hea nimi.
Me pole olnud kuningriik juba üle 1000 aasta.
Meil on küll kuninganna.
Me ei pea oma igapäevaelus temast üldse mõtlema.
Me ei pea kuningannale oma otsustest aru andma.
Olen temaga väga vähe kokku puutunud.
Saime temalt kaks nädalat tagasi kaardi,
sest meil oli abikaasaga 75. pulmaaastapäev.
Tuleb välja, et ta saadab neile kaardi, kellel on 75. pulmaastapäev.
Väga armas temast.
See on temast hea pilt.
Oleme selle üle rõõmsad.
Ka minu poeg sai temalt eelmisel nädalal kirja,
sest nüüd kuulub minule kuninganna isale ehitatud auto.
Kuningas George VI, 1939. aastal.
See on Daimler, kui teile huvi pakub.
Kui olin kuninglikus õhuväes eskadrilli ülem,
siis pidin kuningannale truudust vanduma.
See aitab mul mõista,
miks on see vajalik, et meil on ainuvalitseja.
See on võim, mida ta hoiab teiste inimeste eest,
mis teeb kuningliku pere meie jaoks väärtuslikuks.
Sõjavägi on kuninganna nimel, mitte parlamendi.
Ka me kohtusüsteem, mis võib vahel olla natuke veider,
kuid meie kohtudki on kuninganna käsutuses.
See hoiab võimu teistest eemal ning see on väärtuslik.
Ta on erakordne naine ning kahtlemata kristlane.
Seda on näha ta jõuluülekannetest.
Olen isiklikul suurima aja oma elust teda eiranud.
See pole mõjutanud mind ega teda.
Me ei ela enam kuningriigis.
Sellest ajast saati, kui kuningas John,
allkirjastas Magna Charta 1000 aastat tagasi.
Sellega algas protsess, kus saadi võim trooni kaudu.
James oli viimane kuningas, kes üritas seda olla.
Tema andis meile Kuningas James piiblitõlke.
Ta andis edasi täieliku ainuvalitsuse igatsuse oma pojale, Charlesile.
Selle eest võeti Charlesil pea maha,
sest Inglismaa inimesed ei tahtnud kuningat.
Seega on kuningannal vähe võimu.
Ta tohib teha kümme väikest asja.
Kohusetäitjana teeb ta neid väga hästi,
kuid ta pole kuningriigis suveräänne.
Ta valitseb, kuid ei väljasta seaduseid.
Selles on vahe.
Esimene esmavajalik asi kuningriigile on kuningas.
See kõlab loogiliselt.
Kuningata pole kuningriiki.
Kuningas juhib ja ta tahe on seaduseks.
Iga tema soov täidetakse, mida ta on tahtnud.
Alustame sellega,
et kuningriigile on kõige olulisem kuningas.
Meil pole seda olnud tuhat aastat.
Meil on põhiseaduslik monarhia.
See tähendab ainuvalitsejat, kes ei juhi ega anna meile käsklusi.
Teine tingimus kuningriigile on alamad, kes alluvad suveräänile.
Nendest kahest asjast koosnebki tõeline kuningriik.
1. Suveräänne valitseja.
2. Alamad, keda valitsetakse.
Nende kahe olemasolul on tegemist kuningriigiga.
Maailmas on järel vähe kuningriike, üks on Jordaania.
Jordaanias on kuningas.
Seal on Jordaania Hašimiidi kuningas.
Teine kuningriik on Saudi Araabia.
Mul on kodus raamat
nimega "Story of Saudi Arabia" (tlk "Saudi Araabia lugu").
Seda kutsutakse lihtsalt kuningriigiks.
Kui tahate teada, milline on kuningriik, siis minge elage Saudi Araabias.
Seal näete kuningat, kes valitseb ja juhib.
Tõelises kuningriigis ei ole valimisi
ega parlamenti, opositsiooni või hääletamist.
Kuningat ei saa troonile ning maha hääletada.
Tõelises kuningriigis on ta selle pärinud
sündides kuninglikku perekonda.
Ta nõue on olla pärilikkusega suveräänne.
Mõned aastat tagasi ütles Prantsusmaa peaminister:
"Inglismaa on vabariik, mida varjatakse monarhiaga.
Prantsusmaal on monarhia, mida peidetakse vabariiklusega."
See on väga sügav tähelepanek, kui sellele mõelda.
Olgu ta õnnistatud, kuid ta ei juhi.
Seega ta ei juhi ka mind vaid ta valitseb ning see on kõik.
Tema pojast saab pärast teda kuningas,
kuigi tundub, et ta jääb siia igavesti.
Siis oleme me Ühendkuningriik.
Šotimaa on selleks ajaks võib olla edasi läinud,
kes teab Põhja-Iirimaast või Walesist.
Me pole ühendatud ega kuningriik.
Kuna me pole kuningriik,
ei mõista me, mida tähendab Jumala kuningriik.
Kohtleme Jumalat kui põhiseaduslikku monarhi.
Keegi, keda jälgida avalikel üritustel.
Keegi, kes on Suurbritannias kui esindaja.
Jumal pole selline, kuid Ta on kuningas.
Kui olete juutidel külas ning istute einestama,
siis nad ütlevad Jumalale enne toidu puutumist:
"Universumi Kuningas".
See on põhiline juutide arusaam Jumalast.
Paljudes maailma keeltes on "kuningas" ja "Jumal" sama sõna.
Jumal on universumi kuningas.
See on täna mu esimene teema.
Ta on looduse kuningas.
Ta on ajaloo kuningas.
Ta on kuningas.
Mäletan laulu, mida poisina laulsin:
"Jumal on ikka troonil".
See andis mulle enesekindlust.
Üks tüdruk läks pühapäevakoolist koju,
lauldes: "Jumal on ikka telefonis."
See on armas tõde.
Tõeline tõde on see, et Jumal on ikka universumi troonil.
Ta on kuningas.
Peaksime Teda kõnetama Teie Majesteedina.
Millal viimati kuulsite, et keegi alustas palvet sõnadega:
"Teie Majesteet, tuleme palvetega Teie trooni ette."?
Ta on looduse kuningas, sest Tema lõi looduse.
Me usu suurim vaenlane ei ole ateism vaid deism.
Meie kirikutes on inimesi, kes tõesti usuvad,
et Jumal on selline nagu deism väidab Ta olevat.
Deism väidab,
et Jumal lõi universumi, kuid ei oma selle üle enam kontrolli.
Seepärast ei palvetata selliste asjade üle nagu ilm.
Jumal lõi looduse ja loodus tegutseb nüüd ise.
Justkui loodus oleks nagu suur kell.
Jumal lõi selle kella, mis nüüd ise edasi tiksub.
Meie ei saa sinna midagi teha ning isegi Tema ei saa.
Tean isiklikust kogemusest, et Jumal saab ilma muuta.
Olen palunud Tal seda teha vaid kahel korral.
Üks oli aga avalik üritus ja see jõudis uudistesse.
Olin Northumberlandis.
See oli avalik kogunemine ja läheduses polnud ühtegi hoonet.
Istusime suurel väljal heinapallide peal.
Istusin veoauto kasti peal väikse generaatoriga, mis andis voolu.
Ilmaennustus ütles, et sel pärastlõunal tuleb paduvihm
üle Northumberlandi, täpselt selle kogunemise ajal.
Nad olid mulle toonud terve kalamehe kostüümi
keebiga, lisaks Wellingtoni saapad ning vettpidavad püksid.
Küsisin, et milleks seda kõike vaja.
Vastati: "Paduvihma hakkab sadama, täpselt koosoleku ajal."
Ütlesin: "Aga Jumal korraldas selle koosoleku.
Ta ei lase mingil vihmapilvel seda ära rikkuda."
Ma keeldusin seda kandmast.
Kohe kui alustasin jutlustamist, tulid esimesed piisad.
Nägin, et me juurde tuleb must pilv.
Sain Jumala peale pahaseks ning ütlesin:
"Jumal, korraldasid selle koosoleku ning käskisid mul siia tulla.
Ma palun Sind Jumal, et lõikaksid selle pilve pooleks."
Seda Ta tegi.
Mõlemad väljad meie kõrval olid vihmast vettinud,
kuid mina sain päikesepõletuse.
See pilv läks täpselt kaheks ning sadas mõlemale poole.
Meie olime päikese käes.
Sellest imest kirjutati Farmers Weekly lehte.
Seega mina tean, et Jumal valitseb ilma üle.
Ta lõi looduse ja Tema saab seda kontrollida.
Ta ainult ei alustanud ajalugu vaid kontrollib ka selle kulgu.
Ta on rahvaste kuningas.
Ta on kuningate kuningas ning isandate isand.
Ta kontrollib asju nagu näiteks valimised.
Temal on otsustav hääl.
Mäletan, et küsisin Temalt aastaid tagasi valimiste ajal:
"Jumal, kelle poolt Sa hääletad?"
Ta vastas: "Proua Thatcheri poolt."
Kui hääletuse tulemused tulid, sai temast meie peaminister.
See ei tähenda, et Jumal on konservatiiv.
Olin sel ajal Austraalias
ja sealses lennujaamas on suur raamatupood.
Seal oli kellegi pilt.
Kui vaatasin pilti, ütles Jumal: "Ta on järgmine Iisraeli peaminister."
Ta oli selline agressiivne ametiühingu mees,
väga töökas mees.
Jumal ütles, et ta on järgmine peaminister.
Hakkasin seda enne valimisi austraallastele kuulutama.
Ütlesin, et nad hakkaksid ta eest kohe palvetama,
juba enne valimisi, sest temast saab nende peaminister.
Peame palvetama oma valitsejate eest.
Inimesed tulid mu juurde ja ütlesid: "Kuidas sa julged öelda,
et sellest naistemehest saab meie peaminister?"
Selleks ta valimistel sai.
Tuli välja, et ta on parem kui nad kartsid,
sest nad palvetasid ta eest.
Tean omast kogemusest, et Jumal on looduse kuningas.
Samuti ajaloo kuningas.
Ta on troonil.
See aga ei tähenda, et kõik, mis juhtub, on Jumala tegu.
Sellest räägin varsti veel.
See tähendab, et Talle jääb viimane sõna.
Tal on valimistel otsustav hääl.
See tähendab, et Ta kas annab meile valitsuse,
mida vajame või valitsuse, mida me väärime.
Seal on oluline erinevus.
Temal on hääl, isegi demokraatias.
Lihtsam on aru saada, kui on üks isik, kes on kuningas
ning et Ta võtab kuningaid maha ja toob neid üles.
Euroopas kaugenetakse kuningriikidest.
Aastast 1914, on Euroopast kadunud 24 kuninglikku valitsejakohta.
24 kuningriiki on kadunud.
Need kuninglikud pered, kes on jäänud, ei saa enam juhtida.
Neile on antud vaid esindusfunktsioon.
Üle Euroopa valitseb nüüd konstitutsiooniline monarhia.
Euroopa mõistab aina vähem kuningriigi olemust.
Sellepärast on Jumala kuningriigi mainimine kui tühine.
Piibliaegadel oli pea iga rahvus kuningriik.
Sellepärast Piiblis ei defineeritagi "Jumala kuningriiki",
sest selle tähendust mõisteti, kuna nad kõik elasid kuningriikides.
Suurbritanniale ja Euroopale on kummaline mõte kuningas,
kes juhib ja otsustab ilma valitsuseta, valimiste, parlamendi ja opositsioonita.
Ilma demokraatiata, mida peame iseenesestmõistetavaks.
See tähendab, et Piiblis pole kohta demokraatiale.
Siin on pealkiri kellelegi, kui keegi tahab.
Piiblis pole demokraatiast juttugi.
Vaatasin kord filmi "Ten Commandments".
Mäletan, et selle lavastas Cecil B. DeMille.
Ta pidas alguses kõnet ja ütles:
"See film räägib lääneliku demokraatia algusest."
Tahtsin väga hüüda: "Sellist asja pole olemas!"
Piibel ei maini kordagi demokraatiat.
Meid on loodud kuninga alamateks.
Nii leiame tõelise vabaduse.
Kui oleme alamad kuningale, kes meie üle valitseb.
Miks me siis ei taha kuningriike?
Miks tahame demokraatiat ja armastame valida?
See annab võimu meile.
Võime valitsuse maha võtta viis aastat pärast neile võimu andmist.
See on demokraatia, mis annab meile võimu.
See on Jumala kuningriigile üks suur väljakutse.
Sellest räägime hetke pärast.
Tõsi on see, et kui vaadata loodust ja ajalugu,
siis see ei paista, et Jumalal on selle üle võim.
See on fakt, mida peame tõdema.
Peame toime tulema faktiga, et asjad, mis on juhtunud looduses
nagu maavärinad, tornaadod, tsunaamid, mis tapavad sadu inimesi.
Pole lihtne uskuda, et seda kontrollib hea Jumal.
Kui vaatate ajalugu ja näete tapatalgusid,
kus inimesed on tuhandeid või miljoneid üksteisest tapnud.
Ajaloos pole olnud 10 a perioodi, mil pole olnud sõda.
Pole olnud kümmet aastat rahu.
Pärast teist maailmasõda on olnud 36 sõda.
Pärast 1945. aastat.
Praegugi toimub sõda, Süürias.
Olnud on 36 sõda, millest mõni oli rahvusvaheline,
mõni neist kodusõda mõnes riigis.
Ja siis ütleme, et Jumal on ajaloo kuningas.
Inimesed küsivad, et miks see kõik siis juhtus.
Inimesed on üritanud leida moodust, kuidas vastandada vastuolusid,
mis on me nägemuste ja uskumuste vahel.
Inimesed on paljudel viisidel püüdnud seda probleemi lahendada.
Üks selline lahendus on dualism.
See on uskumus, et on kaks jumalat - üks hea ja teine halb.
Nad on omavahel sõjas.
Vahest saame heast jumalast kasu ning teinekord halvast jumalast.
Seda kutsutakse dualismiks.
Teised aga ütlevad, et vastus on polüteism.
"Polü" tähendab palju.
Selle alusel on palju jumalaid ja neid kõiki tuleb õnnelikuna hoida.
Oleks meil alles probleem, kui usuksime mitut Jumalat.
Millist me pahandanud oleme?
See on esimene küsimus, kui halvasti hakkab minema.
Olnud on ka vaidluseid Jumala enda kohta.
Siin on suur dilemma.
Kas Jumal on kõikvõimas ja kas Ta on hea?
Kui Ta on mõlemat, miks Ta ei lõpeta sõdasid?
Miks Ta lubab näljahäda?
Miks lähevad Temast pahad asjad mööda?
Miks Ta pigistab silma kinni maailmas toimuva osas?
Inimesed on siis tulnud väidete peale, et Jumal on nõrk
ega suuda probleeme lahendada ja Ta ootab, et meie Teda aitaks.
Kuulasin telekast piiskoppi, kes seda jutlustas ja ütles:
"Jumal on nõrk. Ta on nõrk, nagu vesi.
Ta tahab et me tõuseks
ja aitaks Tal probleeme lahendada, mis Tal on meie maailmaga."
See pole õige.
Kuulen seda isegi kirikutes, et Jumal on nõrk.
Kui Ta on kõikvõimas,
tekib ka teine arvamus, et Jumal ei ole hea.
Ta mängib meiega mänge ja oleme Ta käes abitud.
Me ei tohi kurta.
Ta on Jumal ja oleme vaid Tema olendid.
Peame sellega leppima,
et see on Tema tahe, et meiega juhtub head ja halba.
Kumbki neist vastustest pole Piibli vastus.
Piibel ütleb kogu aeg, et Jumal on hea ja kõikvõimas.
Meile jääb seega küsimus: "Miks sellised asjad juhtuvad?"
Alustan selle probleemiga,
sest kui me ei vaata sellele ausalt vastu,
ei mõista me ka ülejäänud Piiblit.
See tähendab,
et meie maailmas peaks olema rohkem kui üks kuningriik.
See on Piibli vastus.
Kuningaid on palju.
Iga inimrassi liige tahab endale oma kuningriiki.
See on Piibli esimene vastus sellele.
Kõige esimesed inimesed ütlesid:
"Jumal, sa ei ütle meile, mida teha.
Me otsustame ise,
mis on meile halb ja hea ning mis on õige ja vale."
Aadam ja Eeva tegid selle valiku.
Nad tahtsid oma kuningriiki.
Küll väike kuningriik, ainult neile, kuid ikkagi nende kuningriik.
"Ta pole meie kuningas.
Me pole Tema kuningriik.
Kui meile meeldib vili, mille Ta keelas, siis võtame selle.
Maitseme seda ja otsustame ise, kas see on meile halb või hea."
Ausalt öeldes on meid kõiki puudutanud see soov,
et meil oleks oma kuningriik.
Paljude naiste jaoks on selleks nende kodu.
See on nende pesa.
Neil on seal oma kuningriik.
Nad on oma kodu kuningannad.
Perekond võib olla kuningriik.
Võid seda valitseda kui kuningas või kuninganna.
Vaatame ühiskonna teisi valdkondasid.
Kuidas oleme näinud ärimaailmas kuningriikide kasvu?
Inimene alustab väikeettevõttega, kuid see kasvab ja saab suuremaks.
Ülemus tahab suurt kuningriiki ja varsti on tal kuninglik auto.
Oksad ulatuvad varsti igale poole.
Vähesed, kes on alustanud ettevõttega,
pole hakanud seda arendama oma kuningriigiks.
Eelistatult oma nimega igal pool.
Poliitilises maailmas näed üha uuesti,
et poliitik tahab end esitleda kui kuningat
ja ehitada suurem kuningriik, mille üle on tal kontroll.
Näeme seda isegi kirikutes.
Mees rajab kiriku
ning siis tahab rohkem kirikuid enda nime alla saada.
Peagi ehitab ta oma kuningriigi.
Seda ei mõelda Jumala kuningriigi all.
See on inimese ambitsioon rajada oma kuningriik.
Samuti arendada seda aina suuremaks.
Sedasi jätkame.
Võiksin rääkida kaua kuningriikidest, mida inimesed endale rajavad.
Isegi, kui nad on väga alandlikud,
oleksid enamused inimesed ise oma ülemused,
kui neil oleks oma ettevõte ja teeksid ise sellised otsuseid,
et millal nad töötavad ja millist tööd nad teevad.
See viib rahuloluni.
Üks enim rahulolu pakkuvamaid töid, mida näinud olen
on õlgkatuse tegija.
Ta teeb enda jaoks tööd.
Otsustab, millal töötab ja millist tööd teha tahab.
Ta on väga rahulolev mees.
See on ta kuningriik.
Selles kuningriigis on ta ülemus.
Seal ta valitseb ja juhib.
Seda juhtub pea igas valdkonnas.
Mäss Jumala vastu, mis ütleb: "Sinust ei saa selle kuningat.
Mina olen siin kuningas või kuninganna
ning Sina ei ütle mulle, mida pean tegema.
See on Piibli kohaselt patt ehk olla iseenda ülemus.
Jumalast vabaks kuulutamine.
Esiteks peame ütlema,
et Jumal pole ainult universumi kuningas
vaid ka inimesed on valitsejad oma väikestes kuningriikides.
See pole Jumala kuningriik.
Kõikide nende inimkuningate ja kuningriikide taga,
on veel midagi, mida Piibel ütleb.
See on, et kurat on selle ilma kuningas.
Tänu sellele, et inimene on kuningas ja et kurat on kuningas,
saate seletada kõike halba, mis maailmas toimub.
Alustuseks ütlen, et on elutähtis
nõustuda Piibli õpetusega, et inimesed ei ole loomingu tipus.
Evolutsioon on meid nii palju mõjutanud,
et mõtleme nüüd inimesest kui kõige tähtsamast loomest
ning kõige arenenumast olendist üldse.
See teeb meid päris uhketeks.
Me pole loomingu tipus.
Oleme loomadest üle,
kuid inglitest allpool Jumala loodu seast.
Meist ülalpool on paljut,
millel on suurem intelligentsus kui meil,
rohkem jõudu kui meil ning rohkem kiirust.
Inglid saavad liigelda läbi universumi kiiremini kui helikiirusel.
Kui tõesti usud inglitesse, siis mõistad Piibli maailmavaadet.
Meist ülal on terve tase loodut, milleks on inglid.
Nad on inimolenditest ülemad.
Peame seda meeles pidama.
Nagu ka inimesed on mässanud oma looja vastu
ja öelnud, et tahavad oma enda kuningriiki,
mida me valitseme ja kus meie tahe jääb peale,
on ka inglid sama teinud.
Üks kolmandik neist mässas Jumala kuningriigi vastu.
Taevas!
See on oluline arusaamine, et mõista Piibli maailmavaadet.
Neid ühte kolmandikku ingleid, kes mässasid, juhtis üks ingel.
Selleks oli Saatan, kes käitub nagu draakon.
Tal on oma kuningriik, milleks on see maailm.
Meie Piiblis kutsutakse teda selle maa kuningaks,
selle maailma pritsiks ja valitsejaks.
Uus Testament ütleb:
"Me teame, et oleme Jumalast ja et terve maailm on kurja käes."
Nüüd saame aru, miks on maailmas selline segadus.
See on mäss Jumala kuningriigi vastu.
Inimesed mässavad
ja tahavad olla maavalitsejad, mitte elanikud.
Inglid on rajanud oma kuningriigi ja see kuningriik on see maailm.
Teate, et Saatanal õnnestus muuta isegi meieisapalvet?
Selleks, et me seda õigesti ei palvetaks.
See mainis Saatanat, kui Jeesus andis selle palve.
Ta ütles, et kui igapäevaselt palvetate,
siis alustage Jumalast, Tema vajadustest ja muredest
ning alles siis oma vajadustest ja muredest ning lõpetage sellega:
"...päästa meid kurjast."
Kui seda ütleme, saame aru,
et Saatanat mainitakse meieisapalve lõpus.
Ta on veennud kirikuid ütlema:
"...vaid päästa meid kurjusest."
Nagu kurjus oleks asi, mitte isik.
See on Saatana üks esimestest pettustest,
kui veenis meid, et ta pole isikuna olemas
ning kurjus on asi ja kõik kurjus pärineb sellest asjast.
Aga kurjus on isik.
Isikud.
Kolmandik ingleid on temaga ta mässus koos.
Tal võib olla ingleid üle maailma laiali.
Vahest süüdistame Saatanat selles, mida ta pole teinud.
See võis olla deemonlik tegevus.
Ta on seadnud kurjuse printsid iga riigi kohale.
Ta kasutab neid, et meid petta.
Kui üks asi on Saatana kuningriigile omane,
siis selleks on pettus.
Ta on suurim valetaja, kes on eales loodud.
Jeesus kutsus teda valede isaks.
Ta on petnud väga paljusid, isegi kristlaseid,
rääkides neile valesid ja propageerides vale tõdesid.
Räägin veel Saatana kuningriigi omadustest.
Tema kuningriik on see maailm.
Ta tõesti valitseb seda.
Pimedus on Saatana kuningriigi omadus.
Valgus on Jumala kuningriik.
Tuleme pimedusest Jumala valgusesse.
Saatan pole avanud päevaklubi.
See on alati olnud ööklubi.
Suur osa Saatana kurjusest tehakse öösiti, pimeduses.
Kui Natsi-Saksamaa gestaapo tuli sind arreteerima,
siis tehti seda kolme ajal öösel.
Ajal, mil sa neid ei oodanud.
See oli natsi gestaapole omane,
kui nad vahistasid juute ja enda arvates riigivaenlaseid.
See on pimeduse kuningriik.
Saatanale meeldib teha asju salaja.
Ta vihkab seda, kui teda ja ta tegemisi
tuuakse valguse ette ning tehakse kõigile nähtavaks.
Oleme maailma valguseks nagu oli ka Jeesus.
Üheks valguse funktsiooniks on pimeduse valgustamine.
Saatana kuningriik on pimeduse ja pettuse kuningriik.
Samuti haiguste kuningriik.
Üks tema suurimaid relvi inimeste vastu
on teha Jumala töö kehtetuks, tuues inimestele haiguseid.
Räägin sellest, et jõuda Jeesuse kuningriigini.
Seal vabastatakse ka inimesed haigustest,
mida Saatan neile toob.
Sellest minu teises jutlustuses.
Pimeduse, haiguste ja pettuste kuningriik.
See on ka kildkondade kuningriik.
Lihtsaim viis vaenase võitmiseks on ta lõhestamine.
Saatanale meeldib kristlaseid üksteisest lahutada.
Ta kuningriik on rajatud inimeste lõhestamisele.
Viimane omadus, mille annan, on surma kuningriik.
Varem või hiljem on ta tapja.
Kui olete noorte inimestega töötanud, siis vihkate Saatanat.
Kui näete, mida ta teeb.
Kui käite varajastel tundidel Bathi tänaval,
siis näete, mida ta teeb noortele inimestele.
Ta tapab neid narkootikumide ja tehislikkusega.
Varem või hiljem nad surevad.
Ma ei räägi füüsilisest surmast,
kuigi ka seda tuleb ette, kui rääkida haigustest.
Räägin spirituaalsest surmast.
Olla surnud Jumalale.
See on üks Saatana eesmärkidest.
Ta tahab, et inimesed oleksid Jumala jaoks surnud.
Kui kadunud poeg tuli koju, siis isa ütles:
"See mu poeg oli surnud."
Ta polnud vaid elas Antiookias, mis oli vana aja Pariis.
Ta elas laia elu, kulutas oma raha ja tal oli lõbus.
Terve see aeg oli ta koduse isa jaoks surnud.
See on Saatana kuningriigi moodi surnud.
Surnud Jumala jaoks.
Vaata oma naabruskonnas ringi.
Mine ja kuuluta neile evangeeliumit.
Vaata, kuidas sellele vastatakse.
Hämmastav, kui surnud nad võivad olla vaimsete asjade osas.
Neis pole vastust ega tõelist elu nende sees.
See on kadunud.
Selline surm on kohutav.
Inimesed on ikka elus, kuid nad on surnud.
Neil on vaja ülestõusmise jõudu, et nad meeltele tuua.
Meil on Piibli seletus sellele,
miks on maailm sellises segaduses.
See on algusest peale olnud sellises segaduses.
Selle põhjustab see,
et inimesed keelduvad sellest, et Jumala tahe valitseks nende elus.
Inglidki on sellest keeldunud.
Seega kui Jeesus tuli,
veetis Ta enne aega Saatanaga, kui veetis aega inimestega.
Huvitav eelistus.
Ta mõistis siis seda jõudu, mis hoiab inimesi enda haardes.
Ta ütles, kui Ta enne vägimeest kinni ei köida,
ei saa Ta selle ohvreid vabastada.
See pole loogiline inimeste jaoks,
kes ei usu inglitesse ega isiklikku Saatanasse.
Neil pole olukorraga toimetulemiseks teadmisi.
Seega nad oskavad ainult Jumalat süüdistada,
miks asjad valesti lähevad.
Minu meelest on see ebaausus, millesse on sind tõmmatud.
See on Saatana vale, et Jumalat süüdistatakse asjades,
mis on meie jaoks valusad ja ebamugavad.
Me süüdistame Jumalat.
Süüdistame Jumalat sõdades, mida alustame ja kus võitleme.
Miks lubab Jumal seda sõda?
Ta ei alustanud seda ega vastuta selle eest.
Kui sul on vaid valearusaam, et Jumal kontrollib kõike ise,
siis süüdistad Teda kõiges halvas.
Nii tõmmataksegi inimesi Saatana suuresse valesse.
Tahan esitada teile suure küsimuse, mille see kõik tõstatab.
Jumal ütleb: "Miks te tahate, et mina te üle valitseksin,
kui te ei taha olla minu alamad?"
See on väga oluline küsimus.
Esitan teile täna palju küsimusi, kuid loodan, et see küsimus
jääb ka täna teiega, sest see on alati probleemiks.
Tahame, et Jumal oleks suveräänne, kuid me ei taha olla Ta alamad.
Kui ütlen, et tahame, et Ta oleks suveräänne,
siis mõtlen valitsemisvormi, mis vastab meie tahtele.
Me kõik tahame, et Jumal teeks asju, mida meie arvame, et Ta võiks teha.
Me aga ei taha olla Ta alamad.
Terve Piibli lugu tiirleb selle küsimuse ümber.
Ta küsis muistse Iisraeli käest: "Miks tahate, et oleksin suveräänne,
kui te ei taha olla minu alamad?"
See on silmakirjalik paluda,
et Jumal sekkuks suveräänselt ja ajaks asjad korda,
kui me ei taha olla ta alamad.
Paljudes me palvetes, isegi kirikute palvetes,
öeldakse Jumalale, mida Ta peaks suveräänselt tegema.
Ta peaks kõik sõjad lõpetama ja ajama kõik korda, sh Süüria sõja.
Kuulen seda kirikus pea igal pühapäeval.
Täpsustan küsimust.
Oled kunagi tahtnud, et Jumal oleks su keha osas suveräänne?
Mõtlen, et saame Jumalale öelda: "Ravi sellest haigusest terveks.
Võta valu ära. Tee mu keha terveks."
Ütleme Jumalale, mida Ta peaks tegema.
Ta saab küll kõike seda teha.
Tahame, et Ta oleks suveräänne meie keha osas.
Kas aga tahame, et Ta tegeleks meiega üleni?
Meie ihadega.
Kõikide muude asjadega, mida meie keha tahab teha?
Paluda Jumalalt, et Ta tervendaks me kehad,
kui me pole valmis andma oma kehad Tema valitsuse alla,
on suur silmakirjalikkus.
Väga paljudes palvetes palutakse Jumalal olla suveräänne.
Palved ärkamise osas.
Kirikutes, mis on Jeesuse tahtele vastu,
palutakse, et Jumal tuleks suveräänselt ja elustaks kogu rahva.
Samal ajal nad teadlikult ei kuuletu Jeesuse tahtele,
kes on kiriku pea.
Kas saate mõttest aru?
See on probleemi südamik.
Sellepärast ei saagi me maailmas näha Jumala kuningriiki.
See on näha vaid väga vähestele.
Tavaline inimene, kes elab täna Suurbritannias,
ei saa näha Jumala kuningriiki.
Sellepärast nad ei märka seda.
Miks nad peaksidki?
Jumal tahab olla suveräänne,
seega Ta tahab, et oleksime Ta alamad,
kes tahtlikult ja hea meelega võtavad vastu Ta võimu me elu üle.
Kui ütleme seda, mõtleme igat osa oma elust.
Igat osa: me tööd, vaba aega, raha, ambitsioone ja meie tervist.
Aga kui palume: "Jumal, tervenda mu keha,
kuid ma ei lase kehal teha, mida sina tahad."
See on lihtsalt silmakirjalik.
Pole ime, et Jumal ei kuula palveid,
mis üritavad teha Teda suveräänseks, meie kasuks.
Tõlge: Kairi Mänd