JEESUS JA JOULU - Osa 2/3: Seurakunta ja joulu
No niin, olemme nähneet, että -
joulusta tuli keskiajalla virallinen "kristillinen" instituutio.
Ja seurakunta antoi täyden tukensa.
Huomattavan suuri osa joulun pakanallisista tavoista jatkui.
Vielä niinkin myöhään kuin -
1300-luvulla oli 'Valtiaiden' (Lord of misrule) valintaa, -
hallitsemaan 12 päivän ajaksi.
Joten meillä on ajanjakso jonka aikana pakanalliset tavat ja -
kristillinen hyväksyntä valettiin yhteen, niiden jatkuessa rinnakkain.
Protestanttisen uskonpuhdistuksen -
myötä, pääasiassa Lutherin ja Calvinin kautta tuli suuri muutos.
Luther kamppaili kaiken vähääkään roomalaiskatolisen kanssa, -
ja tietysti joulu ('Kristus messu') oli roomalaiskatolinen luomus.
Hän kamppaili myös joulun pakanallisten juurien kanssa.
Silti Martti Luther antoi periksi, -
kuten useimmat valtionkirkot tekivät, sillä silloin -
otat huomioon jokaisen ihmisen.
Paimennat koko maata, ja -
ja siksi valtionkirkoissa on taipumus -
pitää julkiset tavat ja käsitykset.
Ja niin Luther juhli joulua - vastahakoisesti, mutta -
erityisesti hän rakasti kitaraansa ja laulamista lapsille.
Joten hän piti sen. Calvin sitä vastoin Genevessä teki päinvastoin.
Calvin vastusti voimakkaasti joulua ja pääsiäistä; vrt. Easter - Pesiah.
Sillä Raamattu vastustaa kaikenlaisia festivaaleja.
UT; ja Kolossalaiskirje 3, jos haluat tarkistaa.
Ja niin Calvinilla Genevessä ei olisi mitään tekemistä joulun kanssa.
Ja kalvinismi presbyterismin muodossa tuli tähän maahan, mutta -
Skotlantiin, ei niinkään Englantiin.
Lopputulos on ettei Skotlannissa ole joulua, he juhlivat Hogmanay:ta; -
tai uuttavuotta, mutta eivät joulua. Presbyteerit seuraavat Calvinia.
John Knox oli Calvinin mies Skotlannissa, ja -
hän suostutteli skotit jättämään joulun kokonaan.
Samoin myöhemmin kun presbyteerit -
melkein ottivat haltuunsa Englannin - sekä Skotlannin sisällissodassa.
Ja kun Cromwell tuli valtaan ja monarkia lakkautettiin, -
ja kuningas Kaarle I menetti päänsä kriisissä, niin silloin -
parlamentti Britanniassa laillisesti lakkautti joulun kokonaan.
Tietenkään yleistä mielipidettä ei voi niin helposti kumota.
Ja erityisesti maaseuduilla joulun juhlimista jatkettiin.
Mutta virallisesti se oli lakkau- tettu Englannissa ja Skotlannissa.
Kuitenkin sisällissota johti tasavallan perustamiseen, -
jossa Cromwell oli lordiprotektorina - päämiehenä, -
ja se kesti vain muutamia vuosia.
Ja kansa halusi taas kuninkaan.
He halusivat Kaarle II:n valtaistuimelle ja he saivat hänet.
Ja hän toi uudestaan kuninkaallisen perheen tuen moiseen -
karnevaali toimintaan; ja joulun vietto oli takaisin ohjelmassa.
1800-luvulla, kuten aiemmin kerroin, -
joulu sellaisena kuin me sen tunnemme todella alkoi; -
joulupuineen ja koristeineen.
Ja vähitellen nämä asiat hiipivät seurakuntaan -
1800-luvun loppupuolen tienoilla.
Kunnes 1900-luvulla oli melko yleistä, että seurakunnalla oli -
joulukuusi suoraan palvonnan paikalla.
Hämmästyin muutama joulu sitten huomatessani helluntaiseurakunnan, -
jossa oli valtava joulukuusi ja seurakunta itse oli koristeltu -
koristenauhoilla ja niin edelleen.
Joten vähitellen seurakunnat antautuivat yleiselle halulle -
jatkaa joulun juhlimista.
Niinpä seurakunnat alkoivat rahastaa sillä itse.
Esimerkiksi; joulumessu jouluaamuna korvattiin -
ehtoollisella jouluaattona.
Huomattiin useampien tulevan ottamaan leipää ja viiniä silloin -
kuin muulloin vuoden aikana.
Jopa evankelikaaliset seurakunnat tänä päivänä saattavat -
pitää jouluaattona ehtoollisen. Kirkot pitävät joulukonsertteja -
ja laulavat joululauluja virsien sijasta.
Joten vähitellen seurakunnat -
antoivat periksi; ja niin kutsuttu "seimi kultti" alkoi.
Eli seurakunnilla pitäisi olla seimiasetelma Jeesus lapsella, -
ja Joosef ja Maria ja aaseja, ja joskus kameleita, -
ja kaikenlaisia luontokappaleita.
Seimestä oli tapana tehdä näyttely.
Ja tehdä siitä paikka hartaudelle ja kunnioitukselle.
Sieltä seimi kultti levisi yhteiskuntaan -
ja joulunäytelmä syntyi.
Varsinkin kun lasten odotettiin näyttelevän kertomus -
Kristuksen syntymästä, mikä johtaa erittäin huvittaviin tilanteisiin.
Kun pieniä lapsia yritetään saada toimimaan aikuisten tavoin -
voi odottaa ongelmia.
Eräässä koulun joulunäytelmässä kolme kuningasta tulivat, ja -
ensimmäinen sanoi: "Tässä on kultaa Jeesus-lapselle", ja toinen sanoi:
"Tässä mirhaa" ja kolmas sanoi:
"Ja Frank lähetti tämän"; antaen kolmannen lahjan Jeesus-lapselle.
Muistan toisen joulunäytelmän jossa Maria ja Joosef -
saapuivat majatalolle, Marian ollessa suuri tyyny mahansa kanssa.
Kysyen: "Onko tilaa majatalossa?" Pikku-Joosefin jatkaessa: -
"Näet vaimoni olevan lähes valmis synnyttämään, tarvitsemme huoneen."
Isäntää esittävä poika oli unohtanut repliikkinsä - ja sanoi:
"Tulkaa sisään! Voitte saada parhaan huoneen Marialle!"
Koko juttu oli menossa raiteiltaan. Onneksi Joosefia esittävällä -
pojalla oli loistava tilannetaju; hän vilkaisi ovelta sisälle ja -
sanoi Marialle; "Majatalo on siinä kunnossa ettei se sovi sinulle, -
meillä on parempi tallissa - ala tulla!"
Kääntäen koko näytelmän suunnan takaisin vanhempien suureksi iloksi.
Mutta Kristuksen syntymä ei ole lasten tarina, se on aikuisille.
Raamattu on aikuisille uskoville.
Joka tapauksessa näin kristityt tulivat osallisiksi, -
mikä on johtanut toiseen kriisiin.
Amerikassa seurakunnat ovat syvästi jakautuneet joulun suhteen.
Yhtäältä ovat presbyteerit, jälleen Calvin puolelta, -
ja baptistit ja kveekarit, jotka -
yhdessä nostivat äänekkään protestin -
seurakuntien joulun hyväksymistä vastaan.
Nämä tahot usein vielä protestoivat.
Päälinjan tunnustuskunnat taipuivat tuomaan joulun seurakuntaan.
Vapaaseurakunnat pyrkivät aluksi pitämään sen ulkopuolella, -
mutta useimmat; metodistit ja kongregationalistit luovuttivat.
Myös baptistit, Pelastusarmeija ja vieläpä helluntailaiset -
ovat antaneet periksi ja viettävät joulua tavalla tai toisella.
Mikä herättää kysymyksen:
"Missä kristityt ovat tänään ja mikä heidän asenteensa pitäisi olla?"
Ja meillä on valinta edessämme; -
joko ottaa se vastaan - pyrkien pitämään se jotenkin siivona.
Tai hylätä se - eikä edes yrittää pitää sitä.
Tilanne varsin suoraan esitettynä: voimme joko yrittää -
laittaa Jeesusta takaisin jouluun, - tai ottaa Hänet pois siitä.
Ja antaa sen kulkea omaa tietään pakanallisena festivaalina jälleen.
Britannian yhä maallistuessa, ja -
ollen toiseksi jumalattomin yhteis- kunta maan päällä, -
Japanin ollessa jumalattomin, erään gallupin mukaan.
Sen mukaan olemme maailman toiseksi jumalattomin kansakunta!
Se ei sano 'ei-uskonnollinen', vain jumalaton.
Joten meillä on vastassa muuttuva tilanne, jossa -
sen jatkuessa sellaisenaan, -
niin suuntaus on kohti täysin maallista joulua, -
jolla on enemmän yhteistä pakanallisen alkuperän kanssa, -
kuin minkään erityisen kristillisen.
Minun täytyy olla rehellinen; olen toisessa ryhmässä.
En vietä joulua - enkä saarnaa siitä. Puhun siitä - nytkin.
Mutta uskon, että turvallisempi tapa on vapauttaa Jeesus -
kaikesta mitä tapahtuu joulun ympärillä.
Kerron teille, miksi olen tullut tähän johtopäätökseen.
Se on vähän hätkähdyttävää. Mutta se helluntaiseurakunta -
joka oli Croydonissa, jossa saarnasin joulun aikaan.
Vaikka olinkin kauhuissani kaikesta joulu rihkamasta seurakunnassa.
Tein niin kuin olen usein tehnyt: ja kysyin Herralta kysymyksiä.
Kutsun sitä "kysyväksi rukoukseksi" - toivottavasti harjoitat sitä.
Olette kuulleet esirukouksesta, jossa rukoillaan muiden puolesta.
Kysyvässä rukouksessa kysyt Herral- ta kysymyksiä, ja odotat vastausta.
Olen huomannut sen erittäin avuliaaksi rukouksen muodoksi, -
mutta erittäin yllättäväksi vastauksen tullessa.
Ja keskellä tilaisuutta sanoin:
"Herra, mitä mieltä olet joulusta?"
Ja Hän muistutti, että minulla oli valokuva-albumi kotona, -
jonka oli tehnyt äitini, joka oli erittäin innokas -
harrastekuvaaja, hän tapasi voittaa kilpailuja.
Ja tämä albumi on minusta ja elämästäni; -
pienestä vauvasta pojaksi asti.
Kun näytän sitä ihmisille he sanovat: "Voi, mikä ihana vauva".
Ja minä vihaan sitä. Haluan sanoa: 'En ole vauva!'
Teidän tulee nykyään suhtautua minuun sellaisena kuin olen nyt.
On paljon helpompi samaistua vauvaan; ne eivät vastaa takaisin:
voit lirkutella ja halailla, mutta ne eivät yleensä laita vastaan.
Joten tässä oli tämä albumi, ja minulla oli se kotona.
Ajattelin: "Miksi Herra muistuttaa minua siitä?"
Sitten ymmärsin; että -
Hän halusi sanoa ihmisille: "En ole vauva - en enää."
"Teidän tulee suhtautua Minuun sellaisena kuin olen nyt," -
"tai muuten se ei ole oikea suhde."
Ymmärsin ettei seimen ympärillä kujertelu ole oikea suhde; -
sillä se ei ole oikean yksilön kanssa, vaan nuken.
Jos haluaa samaistua Jeesukseen nyt, -
täytyy se tehdä sellaisena kuin Hän on; -
täysikasvuisena miehenä, ja luonteeseen sellaisena kuin se on.
Kun koko maailma on niin innoissaan pikku seimestä nukkeineen, niin -
Jeesus sanoo: "En ole sellainen nyt."
"Haluan todellisen suhteen välillem- me; sellaisena kuin todella Olen."
Jaoin sen seurakunnan kanssa, -
sillä se tuli minulle kun istuin lavalla.
Toinen asia jolla on ollut suuri vaikutus ajatteluuni oli kun -
vuosia sitten tapasin joitakin johtavia kristittyjä tässä maassa.
Ja päätimme ryhtyä kysyvään rukoukseen saadaksemme selville -
enemmän Herrastamme.
Ja yhdessä sanoimme: "Herra haluaisimme tuntea Sinut paremmin."
"Voisitko jakaa kanssamme jotain omia tuntemuksiasi?"
"Onko jotain mikä saa Sinut voimaan pahoin?"
Mikä on epätavallinen kysymys.
En koskaan unohda hetkeä, vereni virtaa melkein kylmänä.
Yhtäkkiä, useammalle henkilölle siinä rukouspiirissä -
tuli yksi sana: "joulu".
Luulenpa, että siitä hetkestä lähtien -
olen miettinyt asiaa vakavasti.
Tietenkään perhejuhlassa ei ole mitään väärää.
Sukukokouksissa tai yhteisessä ajan vietossa ei ole mitään väärää.
Jos sillä tavalla haluat juhlia kylmää ja pimeää talvea, tee niin.
Älä tee Jeesuksesta tekosyytä sille. Se on vetoomukseni.
Älä luule, että Hän on innoissaan siitä.
Kuinka tärkeää kristityille onkaan ajatella mitä seurakunnat sanovat, -
eikä sitä mitä Jeesus itse tuntee ja ajattelee.
Yritä kysyä Häneltä ja ota selvää, jos saat saman vastauksen kuin me.
Ota selvää Hänen ajatuksistaan.
Ihmisiä tulee paljon vähemmän uskoon jouluna kuin muulloin.
Useimmat evankelistat eivät ole kiireisiä jouluna, he ovat kotona.
He etteivät saa tapaamisia jouluna pitääkseen kokoussarjan, -
joten he tarttuvat tilaisuuteen viettää vähän perhe-elämää.
Enemmän ihmisiä ottaa leipää ja viiniä joulukirkossa, mutta -
paljon vähemmän tulee Kristuksen tykö.
Hän saa erittäin tylyn kohtelun siitä kaikesta.
Jätän tuon ajatuksen teille, - sillä jokaisen kristityn täytyy -
kohdata tosiasia joulusta. Emme pääse sitä pakoon.
Se on kaikkialla ympärillämme; on päätettävä mitä teemme asialle.
Tämän kaiken jälkeen -
palataanpa kristilliseen tarinaan "joulusta", ja -
katsotaan sitä puhtaalta pöydältä.
Se on paljon enemmän kuin koulun joulunäytelmä.
Joten haluan alkaa tarkastelemaan nyt tässä toisessa osiossa -
raamatullista Kristuksen syntymää, ja se löytyy evankeliumeista.
Kertomus on ihmeellinen sekoitus luonnollista ja yliluonnollista.
Sillä miten vakavasti otat yliluonnollisen osan -
on suuri vaikutus siihen miten vietät joulua.
Luonnollinen osa on oikeastaan aika tavallinen.
Jeesuksen syntymässä ei ollut mitään kovin erikoislaatuista, -
lukuun ottamatta yhtä piirrettä; tuntien kivun -
ja kamppailun jälkeen Maria synnytti esikoispojan.
Se syntymä oli aivan tavallinen.
- Paitsi yksi ominaisuus.
Mainitsen tämän, koska olemme aikuisia yhdessä.
Marian immenkalvo joka suojasi hänen kohtuansa -
oli miehen lävistämä sisältäpäin.
Kun taas yleensä -
immenkalvon lävistää mies ulkopuolelta.
Mutta se on ainoa eroavaisuus jonka löydän itse syntymästä.
Se ei ollut ihmeellinen syntymä.
Se oli tavallinen syntymä tuntien ponnistusten jälkeen, -
eikä kovin mukavissa olosuhteissa.
Se ei tapahtunut tallissa - se on osa myyttiä, eikä luolassa.
Vaikkakin mennessäsi Betlehemiin nykyään he näyttävät sinulle -
luolan jossa he uskovat Jeesuksen syntyneen.
He näyttävät myös hopearistillä merkityn paikan luolan lattialla -
jonne Marian maitoa läikkyi.
Koko juttu on aika vastenmielinen.
Jeesus syntyi majatalossa; mutta ei majatalon huoneessa.
Majatalossa ei ollut tilaa; huonetta, mutta Hän silti syntyi majatalossa.
Sillä jos menee Lähi-itäläiseen majataloon, vieläpä nykyäänkin -
niissä on suuret nelikulmaiset muurit; seinämät ilman ikkunoita, -
ympäröimässä majataloa, lävistet- tynä kahdella suurella portilla, -
tai suurella kaksinkertaisella portilla toiselta puolelta.
Sisään mennessä näkee -
huoneet ovat muureja vasten ja ikkunat ovat sisäpuolta kohti.
Ja keskellä on tilaa, jossa on vesikaukaloita -
ja seimiä eläinten ruokia varten.
Kaikki tämä on turvaksi vaarallisessa maailmassa.
Viet eläimesi ja perheesi portista -
ja sitten kysyt; "Onko meille tilaa?"
Selkeä Raamatun ilmoitus on ettei ollut huonetta vapaana.
Minkä vuoksi heidän oli tehtävä niin kuin muutkin, ja se tarkoitti -
leiriytymistä keskelle sisäpihaa.
Jossa seimi oli ainoa paikka sijoittaa vauva.
Jeesus syntyi tähtitaivaan alla, -
ulkoilmassa; majatalon sisäpihalla. - Näetkö tilanteen nyt?
Useimmat joulukortit ovat menneet aivan pieleen, niissä on joko -
talli, luola tai jotain muuta. Raamatussa EI ole sanaa "talli".
Hän syntyi siellä missä eläimet ja Hänen perheensä viettivät yön.
Se on hyvin tavallinen tarina veroista; kunnallisveroista, -
ja nuoren miehen raskaana olevasta kihlatusta.
Joosef oli 17-18 v. ja Maria noin 15-vuotias, -
se oli normaali ikä kihlaukselle noina päivinä.
Miksi he olivat niin kaukana kotoa? - Vastaus on, että: -
Maria oli raskaana ennen avioliittoa.
Se oli häpeällistä, kuten on edelleen monissa piireissä.
Häntä olisi boikotoitu Nasaretissa; kukaan ei auttaisi häntä.
Hänet olisi jätetty yksin.
Marian täytyi synnyttää muualla.
Koska Joosefin, hänen sulhasensa -
täytyi mennä Betlehemiin verotusta varten, koska hän kuului -
sukunsa kautta siihen kaupunkiin, ja Marian piti mennä mukaan.
113 kilometrin matka aasilla ei ole asia mihin -
nainen normaalisti ryhtyisi ollessaan raskaana pitkään.
Kuitenkin hän meni.
On ihmeellistä kuinka monia myyttejä ja legendoja tästä on kasvanut.
Paimenia tuli katsomaan, siinä ei ole mitään myyttistä.
Mutta sitten tulivat viisaat miehet. Todetaan vain "viisaat miehet".
Mutta legenda on sanonut, että he olivat kuninkaita.
On annettu jopa kolme nimeä.
Koko asian alkuperä on, että he toivat kolme lahjaa; -
siksi heitä on täytynyt olla kolme.
Ja on ajateltu, että heidän on täytynyt olla kuninkaallisia.
Heille on annettu nimet, mutta se ei ole totta, vaan fiktiota.
Meillä on tässä outo sekoitus faktaa ja fiktiota (=faktiota).
Kaikkea faktaa ei ole sisällytetty.
Monet Jeesuksen sukulaiset -
murhattiin sen vuoksi että Hän syntyi Betlehemissä.
Kuningas Herodes oli kateellinen, -
ja määräsi jokaisen alle 2 vuotiaan poikalapsen surmattavaksi.
Varmistaakseen ettei tämä juutalaisten kuningas selviytyisi.
Milloin viimeksi näit siitä kuvan joulukortissa?
Kun Herodeksen sotilaat teurastivat kymmenittäin vauvoja.
Ja useimmat olivat Jeesukselle sukua, sillä Betlehemiin -
verotettavaksi menijät kuuluivat samaan laajaan sukuun.
Oletko kuullut saarnattavan tästä jouluna?
Se on osa tositarinaa!
Mutta me valitsemme tarinasta sen mistä pidämme, ja lisäämme siihen -
mitä tahansa mikä parantaa tarinaa mielikuvituksessamme.
Me jopa laulamme siitä. Oletko laulanut 'Away in a Manger'-laulua?
Jeesus vauvasta joka ei itke?
"Ei itke Hän" - Roskaa!
Itku on ainoa keino jolla vauva voi kertoa olevansa nälkäinen.
On naurettavaa että Jeesus oli muka niin pyhä ettei itkenyt.
Olemme laulaneet sitä sydämellisesti. Ainakin saimme lapset laulamaan.
Ja nähdessäsi Jeesuksen syntymä kuvia näet haloja vauvan yläpuolella.
Sädekehä on pyhyyden symboli; sellaista ei kuitenkaan nähty.
Eikä Joosefilla tai Marialla. Ihailen muuten suuresti Joosefia.
Nimetty VT:n Joosefin mukaan, hänkin oli myös näkijä; uneksija.
Hän sai unissa viestejä Jumalalta.
Ensimmäisen viestin hän sai kun tiesi Marian olevan raskaana, -
hän oli kauhuissaan ja ajatteli jopa purkaa aiotun avioliiton.
Ja ottaa asianmukaisen eron, sillä aviorikos oli vakava asia silloin.
Kuitenkin Joosef uskoi Jumalaa kun Hän kertoi olevansa Isä.
Ensimmäistä kertaa sellainen asia tapahtui, ihme että Joosef uskoi!
Silti hän uskoi, mennen naimisiin seuraavana aamuna.
Peittääkseen asian jopa myöntämällä, että vauva oli hänen, -
suurella henkilökohtaisella hinnalla. Pidän Joosefista!
Hän ei sano paljon tarinassa, mutta tekee paljon vastauksena uniin.
Meidän täytyy lopettaa tähän ja pitää toinen tauko, -
jatkamme seuraavassa osiossa.
Suomennos: Jori Lonka