JESUS OCH JULEN? FÖRSAMLINGEN OCH JULEN
Vi har sett att julen blev en kristen institution under medeltiden -
och kyrkan stödde den helhjärtat.
Anmärkningsvärt är att många av de hedniska traditionerna fortsatte.
Så sent som på 1300-talet valdes fortfarande vanstyrets herre för -
att regera över julens 12 dagar. De hedniska traditionerna -
sammanfogades med ett kristet godkännande under denna tidsperiod.
De fortsatte sida vid sida.
Med reformationen med Luther och Calvin kom en stor förändring.
Luther kämpade mot allt romersk-katolskt -
och julen var ett romersk-katolskt påfund.
Han kämpade också med julens hedniska rötter.
Men till slut gav Martin Luther upp.
De gjorde också de flesta statskyrkorna.
Är man en statskyrka ska alla inkluderas.
Man är ett nationellt pastorat. Därför tenderar statskyrkorna -
att behålla allmänna seder och åsikter.
Luther firade motvilligt julen.
Men han älskade sin gitarr och att sjunga för barnen.
Luther firade jul, men det gjorde inte Calvin i Genève.
Han var en stark motståndare mot både jul och påsk -
för att Bibeln motsätter sig festivaler av alla de slag.
Du kan kolla upp det i Kol 3.
Calvin vägrade att ha med julen att göra.
Kalvinismen kom till det här landet i form av presbyterianismen -
framför allt till Skottland men inte så mycket England vilket har resulterat -
i att Skottland inte firar jul. De firar Hogmanay - nyår - men inte jul.
Presbyterianer gör inte det, de följer Calvin.
John Knox företrädde Calvin i Skottland och övertalade skottarna -
att strunta i julen helt och hållet.
Senare då presbyterianerna nästan tog över England -
i inbördeskriget då Cromwell tog makten, -
kungafamiljen avskaffades och kung Karl I blev av med sitt huvud.
Då avskaffades även lagligen julen av Storbritanniens parlament.
Men det är inte så enkelt att avskaffa en allmän åsikt.
På landsbygden fortsatte man i någon mån att fira jul.
Men officiellt var julen avskaffad i England och Skottland.
Inbördeskriget ledde till ett republikanskt Storbritannien -
med Cromwell som överhuvud men det varade bara i några år.
Folket ville ha en kung. De ville se Karl II på tronen -
vilket de fick och han återinförde -
den kungliga familjens stöd för detta uppsluppna festande -
och julen var tillbaka på dagordningen.
Jag berättade ju att julen som vi känner den blev till på 1800-talet -
med granar och dekorationer.
Dessa började gradvis komma in i kyrkan i slutet på 1800-talet.
På 1920-talet var det vanligt att kyrkan hade en julgran -
på platsen för tillbedjan. Jag blev förvånad för några jular sedan av en -
pingstkyrka där man hade en enorm julgran och juldekorationer i kyrkan.
Kyrkosamfunden kapitulerade så småningom för julens popularitet.
Kyrkorna började själva tjäna på den.
Man har till exempel bytt ut julottan -
mot nattvard på julafton.
Det var fler som deltog på julafton än vid någon annan tid på året.
Också evangelikala församlingar firar nattvard på julaftonskvällen.
Man har julsångsgudstjänster och sjunger julsånger istället för psalmer.
Församlingarna kapitulerade gradvis.
Det som kallats för "krubbans kult" tog form.
Det ska finnas en krubba i kyrkan -
med Jesusbarnet, Josef och Maria, åsnor -
och kameler och andra varelser.
Krubban blev som en utställning.
Man gjorde det till en plats för vördnad och andakt.
Denna kult spreds sedan till samhället.
Sedan föddes julspelet. Särskilt barnen förväntades -
att framställa Kristi födelse.
Det har lett till många skratt.
Då små barn ska agera vuxna kan man vänta sig bekymmer.
Vid ett julspel på lågstadiet då de tre kungarna kom -
sa den första: "Guld till Jesusbarnet."
Den andra sa: "Myrra till Jesusbarnet."
Den tredje sa: "Det här rökte Else", och räckte fram den tredje gåvan.
I ett annat julspel jag minns -
kom Josef och en kudd-gravid Maria till värdshuset -
och frågade efter ett ledigt rum.
Lille Josef förklarade att hans fru snart skulle föda -
men pojken som spelade värd hade glömt sin replik -
och erbjöd dem husets bästa rum.
Det hela började gå snett.
Som tur var var pojken som spelade Josef kvicktänkt och stack in huvudet -
i dörren och sa: "Du skulle se hur illa det ser ut här!
Det duger inte. Stallet blir bättre."
Han räddade situationen till föräldrarnas stora förtjusning.
Men julberättelsen är inte för barn utan för vuxna.
Bibeln skrevs för troende vuxna.
Det var alltså så här som kristna blev inblandade -
och det har lett till en annan kris.
I USA var det stora klyftor mellan församlingarna angående julen.
Presbyterianer, baptisterna och kväkarna -
protesterade väldigt mycket tillsammans -
mot kyrkans godtagande av julen.
Protester kommer fortfarande från dessa instanser.
De ledande kyrkosamfunden tenderade att ta emot julen.
Frikyrkorna stängde den ute till en början -
men de flesta gav efter.
Baptisterna, Frälsningsarmén och Pingströrelsen firar oftast jul -
på ett eller annat sätt.
Det väcker frågan om var dagens kristna står och var de borde stå.
Vi har ett val. Antingen omfamnar vi julen -
och försöker bevara den någorlunda rumsren eller så förkastar vi den -
och försöker inte ens. För att vara rättfram: -
Vi kan antingen försöka få in Kristus i julen -
eller ta Honom ur den och låta den bli en hednisk högtid igen.
Storbritannien blir allt mer sekulariserat, -
jordens näst mest gudlösa samhälle -
efter Japan enligt nationella undersökningar.
Vi är jordens näst mest gudlösa nation.
Inte ickereligiös, bara gudlös.
Situationen håller på att förändras.
Trenden går mot en allt mer sekulär jul -
som har mer gemensamt med sina hedniska rötter än med något kristet.
Jag erkänner att jag är i den andra gruppen.
Jag varken firar eller förespråkar julen.
Jag pratar om julen men jag tror att det är säkrast -
att frigöra Kristus från allt vad den innebär.
Jag ska berätta hur jag kom fram till denna något förbluffande slutsats.
Jag predikade alltså i denna pingstförsamling en jul -
trots min förskräckelse över julgranen och dekorationerna i kyrkan.
Jag ställer ofta frågor till Gud och det gjorde jag då.
Jag kallar det förhörsbön. Jag hoppas att ni också ber så.
Ni känner till förbön - att be för andra.
Förhörsbön är när man frågar Gud saker och väntar på ett svar.
Det är en användbar bön -
men svaret kan vara förbluffande.
Mitt under denna gudstjänst frågade jag Gud vad Han tycker om julen.
Han påminde mig om ett fotoalbum som jag hade där hemma.
Det är min mor som har sammanställt det.
Hon var en duktig amatörfotograf och brukade vinna tävlingar.
Detta album innehåller bilder på mig -
när jag var liten.
De som får titta brukar säga att jag var en söt bebis -
till mitt stora förtret. Jag är ingen bebis.
Se mig för den jag är nu och inte för den jag var då.
Det är lättare att förhålla sig till en bebis som inte kan svara.
Man kan gosa med dem utan motstånd. Oftast i alla fall.
Jag hade det här albumet hemma.
Jag undrade varför Herren påminde mig om det. Men så insåg jag -
att Han ville förklara att Han inte längre är en bebis.
Man måste förhålla sig till Honom för den Han är idag.
Annars är det inte ett verkligt förhållande.
Att jollra över en krubba är inget verkligt förhållande.
Det är inte en verklig person där utan en docka.
Vill du ha en relation med Jesus måste du se till vem Han är.
En vuxen man som är den Han är.
När hela världen är uppspelt över en krubba med en docka i -
säger Jesus att Han inte är sån längre. "Jag vill ha en verklig relation -
med dig sådan jag är på riktigt." Jag delade detta med församlingen.
Jag fick det till mig när jag satt där på scenen.
Det andra som har influerat mina tankar -
var att jag för länge sedan kom samman med ledande kristna -
här i landet och vi skulle förhörsbedja.
Vi ville få reda på mer om vår Herre.
Vi bad: "Herre, vi skulle vilja lära känna Dig bättre.
Kan du dela Dina känslor med oss?"
Sedan specificerade vi: "Finns det något som får Dig att må illa?"
En ovanlig fråga. Jag kommer aldrig glömma hur blodet isades.
Plötsligt kom ett ord från flera av oss som satt och bad: -
"Julen."
Från den stunden började jag ta mig en seriös funderare angående julen.
Visst, det är inte fel att fira tillsammans med familjen -
att komma samman och vara glada tillsammans.
Vill du fira den mörka och kalla årstiden på så vis så gör det -
men använd inte Jesus som ursäkt! Det är min vädjan.
Tro inte att Han gillar det. Det är så viktigt för kristna -
att fråga sig vad Kristus anser inte vad kyrkorna anser.
Fråga Honom och se om ni får samma svar som vi fick den där gången.
Ta reda på vad Han tänker.
Visste ni att färre blir kristna i juletid än vid någon annan tid på året?
De flesta evangelister är ju hemma med sina familjer över jul.
Det är svårt för dem att få tillfällen att tala över julen -
så de passar på att umgås med familjen.
Fler tar nattvard på julafton -
men färre kommer till Kristus.
Det är hårt för Honom.
Fundera över det.
Alla kristna måste möta julens verklighet -
den finns överallt och vi måste bestämma hur vi ska hantera den.
Med detta i åtanke ska vi ta -
och titta på den kristna julberättelsen med nya ögon.
Den är så mycket mer än skolans julspel.
Jag vill i detta andra föredrag ta en titt på den bibliska julen.
Den återfinns i evangelierna.
Det är en fantastisk blandning av det naturliga och det övernaturliga.
Tar man det övernaturliga allvarligt -
kommer det ha en stor inverkan på hur man firar jul.
Den naturliga delen är ganska vanlig.
Jesu födelse var inte särskilt annorlunda förutom i en aspekt.
Efter några timmars smärta födde Maria en förstfödd pojke.
En helt vanlig födsel.
Men en sak var annorlunda.
Jag nämner detta oss vuxna emellan.
Hennes mödomshinna som skyddade hennes livmoder -
genomträngdes av en man från insidan.
I vanliga fall är det en man från utsidan.
Det är det enda som skiljer sig i själva födseln.
Det var inget mirakulöst utan en vanlig födsel efter en tids -
förlossningsarbete. Omständigheterna var inte heller så trevliga.
Det var inte i ett stall. Det är en myt. Inte heller i någon grotta.
Trots att man idag i Betlehem visar en grotta i den stora katedralens krypta -
och säger att man tror att Jesus föddes där. De visar också -
en fläck på golvet, utmärkt av ett silverkors där Maria spillde sin mjölk.
Hela idén är anstötlig. Han föddes på ett värdshus.
Men inte i ett av värdshusets rum då det inte fanns några lediga.
Men Han föddes där. Värdshusen i Mellanöstern -
har än idag en stor fyrkantig mur som omger värdshuset.
Den har inga fönster men två stora portar på ena sidan.
Rummen ligger längs muren med fönster som vetter inåt.
I mitten finns ett utrymme för vattentråg och krubbor -
för mat till djuren. Det är en säkerhetsåtgärd i denna farliga värld.
Man tar sin familj och sina djur innanför portarna -
och frågar efter ett rum.
Men Bibeln säger att det inte fanns några rum.
De fick göra som andra -
och slå läger mitt på gården -
där den enda platsen för en bebis var ett av trågen.
Jesus föddes under stjärnorna -
på värdshusets gård. Förstår ni bilden nu?
De flesta julkort har inte ett rätt.
Stall och grottor överallt. Ordet stall finns inte i din Bibel.
Han föddes bland djuren och sin familj.
Det är en vanlig berättelse med beskattning -
och en ung mans gravida trolovade.
Han var nog runt 18 år och hon 15 år.
Det var runt den åldern man trolovades.
Varför var de så långt hemifrån?
Hon blev gravid utanför äktenskapet.
Det var lika skamfullt då som det fortfarande är i vissa sammanhang.
Ingen i hemstaden Nasaret ville hjälpa henne.
De pratade inte med henne och lämnade henne ensam.
Hon var tvungen att föda någon annanstans.
Så när Josef var tvungen att ta sig till Betlehem för skattskrivningen -
då hans släkt var därifrån - så var hon tvungen att följa med.
En 110 km lång resa på en åsna är inte -
något en höggravid kvinna borde göra. Men hon reste.
Det är ofattbart hur många legender som kommit ur denna födsel.
Herdar som kommer och hälsar på är inte så mystiskt.
Men det kom visa män. Det står bara visa män.
Men enligt legenden var de kungar.
De har även namngivits.
Det kommer sig av att de hade med sig tre gåvor.
Därför måste de ha varit tre -
och inga andra än kungligheter skulle väl komma och möta en kung.
Allt det där är bara påhitt.
Det är en underlig blandning av fakta och fantasi.
Allt är inte ens inkluderat. Många av Jesu kusiner -
mördades för att Han föddes i Betlehem. Herodes var avundsjuk.
Han beordrade att alla pojkar under 2 år skulle dödas -
för att judarnas konung inte skulle överleva.
När såg du det på ett julkort?
Herodes soldater slaktade säkert dussintals bebisar.
De flesta var nog till och med släkt med Jesus.
Alla som var där för skatteskrivningen hörde ju till samma släkt.
Har du hört detta predikas i juletid?
Det är också delar av den sanna berättelsen.
Men vi väljer det vi gillar och sedan lägger vi till saker.
Saker som gör den till en bättre berättelse i vår fantasi.
Vi sjunger om det också. Har du sjungit "Ej upplysta gårdar"?
Om barnet som aldrig grät? Skulle Han inte ha gråtit? Struntprat!
Barnet låter modern veta att det är hungrigt genom att gråta.
Att Jesus skulle varit så helig att Han aldrig grät är en urlöjlig idé.
Men vi sjunger det med våra barn.
Jesusbarnet avbildas alltid med en gyllene gloria.
En ärans symbol som ingen någonsin skådade.
Jag beundrar verkligen Josef.
Han var likt Gamla Testamentets Josef en drömmare.
Gud gav honom budskap i hans drömmar.
Den första fick han när han var förskräckt över Marias graviditet.
Han trodde han skulle tvingas förskjuta henne -
och skilja sig från henne lagligen för trolovningen var inte en liten sak.
Josef trodde på drömmens budskap om att Gud var fadern.
Tänk er att Josef trodde på det, något som aldrig förut hade hänt.
Men han trodde på det och gifte sig med Maria morgonen därpå.
Han sade att barnet var hans -
trots vad det skulle kosta honom. Jag älskar Josef, även om han inte -
säger mycket, men han gör desto mer. Vi får avsluta här -
och så fortsätter vi berättelsen i nästa avsnitt.
Översättning: Carl Ahl Himlen TV7