o
David Pawson Etelä-Afrikassa Kristuksen paluu 2/2
Emme voi sanoa: "En ole vielä pelastunut."
Voimme sanoa: "Olen pelastunut,"
kunhan lisäämme: "ja pelastun edelleen."
Harvoin sitä kuulee.
Ihmiset takertuvat menneisyyteen.
Luen kolme suosikkikohtaani Uudesta testamentista.
Ensin Heprealaiskirjeestä:
"Kristuskin, kerran uhrattuna ottaakseen pois monien synnit, -
on toistamiseen ilmestyvä pelastukseksi niille, -
jotka häntä odottavat."
Se tarkoittaa, että voimme vielä odottaa pelastusta.
Se on Heprealaiskirjeessä 9:29.
Annan teille luvun ja jakeen vastoin luontoani.
Sitten Roomalaiskirje 13:11:
"Ja tehkää tämä, koska tunnette tämän ajan, -
että jo on hetki teidän unesta nousta, -
sillä pelastus on nyt meitä lähempänä kuin silloin, -
kun uskoon tulimme."
Pelastus on siis lähempänä kuin uskoon tullessamme.
Mutta monet uskovat, että pelastus tuli, -
kun tulimme uskoon. Olemme pelastuneet, ja se on siinä.
Pelastus on nyt lähempänä, kuin uskoon tullessamme.
Sitten 1. Pietarin kirje 1:5:
"jotka Jumalan voimasta uskon kautta varjellutte -
pelastukseen, joka on valmis ilmoitettavaksi viimeisenä aikana."
Tässäkin kerrotaan, että odotamme pelastusta.
Siksi Jeesus sanoi: joka vahvana pysyy loppuun asti, se pelastuu.
Odotamme pelastusta, joka liittyy Hänen paluuseensa.
Ruumiimme pelastus on osa sitä.
Pelastus ei merkitse vain pelastusta helvetistä, -
vaan pelastusta kaikista synneistä, joita on paljon, -
ja palautusta täydelliseksi Jumalan kuvaksi.
Toinen syy, miksi Hän tulee takaisin: -
Hän tulee pelastamaan juutalaiset.
Juutalaiset saavat odottaa innolla Hänen paluutaan.
"He luovat katseensa häneen, jonka he ovat lävistäneet."
Sakarja sanoo tämän, ja myös Ilmestyskirja viittaa siihen.
He näkevät Jeesuksen, ja se on kaikki mitä juutalaiset tarvitsevat.
Se mitä Saul tarvitsi Damaskon tiellä.
Se että Jeesus elää riittää juutalaisille, -
että he tietävät Jeesuksen olevan heidän messiaansa,
- ei meidän - me olemme ottaneet vastaan heidän messiaansa.
Jumala ei ole jättänyt Israelia. Hän ei ole hylännyt heitä.
Kun kristinuskosta tuli Rooman valtakunnan virallinen uskonto, -
se oli katastrofi sekä kristityille että juutalaisille.
Juutalaisten vainoaminen alkoi virallisesti -
keisarin käännyttyä kristityksi.
Kun Konstantinus näki näyssä ristin ja kuuli: -
"Tämän merkin suojassa voitat."
Hän pani ristin roomalaisiin miekkoihin, -
joilla valloitettaisiin ristin nimessä.
Antisemitismi syttyi nopeasti.
Ennen kaikkea antisemitismi tunkeutui kirkkoon jo alusta asti.
Juutalaisia pidettiin Jumalan hylkääminä, -
jotka kirkko oli korvannut.
Uudessa testamentissa Israel mainitaan yli 70 kertaa.
Yhtä mahdollista poikkeusta lukuun- ottamatta se aina tarkoittaa -
etnisiä juutalaisia, ei kirkkoa.
Ei "uutta Israelia". Meidät on oksastettu vanhaan Israeliin.
Meidät pakanat on oksastettu Israelin öljypuuhun.
Rakkaus juutalaista kansaa kohtaan on todistus siitä, -
että Jumalan rakkaus on saanut sijaa sydämessämme.
Olen huomannut yhä uudelleen, -
että kun ihmiset täyttyvät Pyhällä Hengellä, -
heissä kehittyy itsestään rakkaus juutalaisia kohtaan.
Usein ensimmäistä kertaa he alkavat ajatella Israelia.
Niin on käynyt hyvin monelle aivan itsestään.
Kun Jumalan rakkaus tulee sinuun, ja Hän rakastaa juutalaisia, -
niin huomaat itsekin rakastavasi heitä.
Vaikka he ovat pettäneet Hänet.
Rakastat heitä myös patriarkkojen vuoksi.
Aabraham, Iisak ja Jaakob ovat myös meidän isiämme uskon kautta.
Korvausteologit järkyttyvät, kun Jeesus tulee takaisin.
Israel pelastuu Jeesuksessa ja meistä tulee yhtä.
Meistä tulee yksi lauma, jolla on yksi paimen.
Tulevaisuus kuuluu juutalaisille ja pakanoille yhdessä.
Ilmestyskirja sanoo: "Kaikki ihmiset näkevät hänet, -
nekin, jotka hänet lävistivät."
Kolmas Jeesuksen paluun syy on tyrannien hävittäminen.
Hän tulee sotimaan. Hän ei tule rauhan ruhtinaana.
Tullessaan rauhan ruhtinaana Hän ratsasti aasilla.
Mutta Hän palaa valkoisella hevosella.
Hän tulee sotimaan, eikä tuomaan rauhaa.
Viimeinen oikeudenmukainen sota, jossa Pyhä Kolminaisuus -
kohtaa epäpyhän kolminaisuuden.
Se ei oikeastaan ole sota.
Sen voittaa vain yksi mies.
Ei siinä paljon taistella.
Sitä sanotaan Armageddoniksi taistelupaikan mukaan.
Se on Megiddon vuori Pohjois-Israelissa.
Ei se ole taistelu. Jeesus voittaa yhdellä aseella: -
kielellään.
Roomalaissotilaalla oli kahdenlaisia miekkoja.
Toinen oli tavallinen pitkä ja kapea miekka.
Sitä käytettiin kahdenkeskisessä miekkailussa.
Toinen miekka oli tämän muotoinen.
Siinä oli keskellä harjanne.
Kädensija oli kaksipuolinen.
Sen terä oli tämän muotoinen ja sen keskellä harjanne.
Sitä käytti yksi sotilas suurta joukkoa vastaan.
Hän heilutti sitä näin. Se oli hyvin painava.
Siltä, joka meni lähelle, leikkaantui heti käsi tai jalka.
Siten yksi mies pystyi pidättelemään 50 ihmistä, -
heilutellen leveää miekkaa edestakaisin.
Minkä muotoinen se miekka oli?
Kielen muotoinen.
Siksi Jumalan Sanan sanotaan olevan kaksiteräinen miekka.
Se pystyy leikkaamaan luuytimeen asti.
Jumalan Sana on voimallinen.
Aikojen lopussa kaikki armeijat kokoontuvat juutalaisia vastaan.
Armageddonissa, Megiddossa, joka on maailman tienristeys.
Tie Aasiasta Afrikkaan risteää Arabian ja Euroopan tien kanssa.
Sen yläpuolella kukkulalla oli pieni kylä nimeltä Nasaret.
Jeesus varmaankin pikkupoikana katseli alas Megiddoon, -
kun maailma kulki ohi.
Siellä on käyty monet suuret taistelut, -
koska Juudean vuorijono katkeaa tässä yhdessä kohdassa.
Siinä on kolmionmuotoinen tasanko nimeltään Jisreelin laakso.
Sillä tasangolla on pikku kukkula, Megiddo.
Siellä maailman risteyksessä.
Sen risteyksen hallitseminen tarkoittaa maailman hallitsemista.
Se on kaiken keskikohta.
Siellä käytiin taistelu filistealaisia vastaan, -
se, jossa Saul ja Joonatan kuolivat.
Siellä kuoli myös Joosia, nuori kuningas, joka uudisti Israelin.
Egyptiläiset tappoivat siellä kuningas Joosian.
Aleksanteri Suuri taisteli ja voitti siellä.
Napoleonkin oli siellä, kaikki ovat olleet.
Toisessa maailmansodassa Churchill lähetti joukkueen sinne -
suunnittelemaan Armageddonin taistelua.
Saksalaiset tulivat Kreikasta käsin, italialaiset Pohjois-Afrikasta, -
he pääsivät Egyptiin asti. Churchill ajatteli, -
että kummatkin joutuisivat brittien ansaan Armageddonissa.
Britit suunnitelivat toisen maailmansodan viimeistä taistelua.
Mutta taistelu käytiinkin El Alameinissa Egyptissä.
Saksalaiset torjuttiin Lähi-idästä, joten taistelua ei käyty.
Churchill tunsi Raamatun, ja oletti viimeisen taistelun olevan siellä.
Hän erehtyi, mutta siellä on oleva viimeinen taistelu.
Mutta se ei ole oikea taistelu.
Jeesus surmaa kaikki maailman armeijat, jotka sinne kokoontuvat.
Sanalla.
Hän kirosi viikunapuun, ja seuraavana päivänä se oli kuollut.
Hän voi kirota armeijankin.
Mutta ajatus Jeesuksesta tappajana on -
on niin erilainen kuin miten maailma tahtoo Hänet nähdä, -
että sitä ei haluta hyväksyä.
Että Jeesus olisi vastuussa niin monen kuolemasta.
Mutta Hän tulee sotimaan, ratsastaen valkoisella hevosella.
Hänen viittansa on vereen kastettu, - ei Hänen omaan vereensä.
Hän tekee selvää maailman pahoista voimista.
Tällaisesta Jeesuksesta maailma ei ole kuullut.
Se ei tunne Häntä, eikä usko Häneen.
Millainen järkytys se tuleekaan olemaan!
Hän ei olekaan se nöyrä ja lempeä Jeesus, -
jollaiseksi maailma Hänet kuvittelee.
Hän tulee tuhoamaan pahan vallan maailmasta.
Siksi Hän tulee takaisin.
Se laakso täyttyy ruumiista niin, -
että Jumala kutsuu taivaan linnut siivoamaan sen.
Kaikkia ruumiita ei voi millään haudata.
Linnut siivoavat ne pois.
Monet muuttolinnut lentävät Israelin läpi.
Israel on Euroopan ja Afrikan välisten muuttoreittien käytävä.
Olen nähnyt Israelin taivaan täpötäynnä lintuja.
Sadoittain pelikaaneja ja haikaroita lentää kapeaa käytävää -
Arabian autiomaan ja Välimeren välissä.
Muuttolinnut, jotka eivät pysty ylittämään Välimerta, -
lentävät Israelin kautta.
Israelilaislentäjien täytyy oppia lentämään lintujen välistä.
Alkuaikoina monet israelilaiskoneet tuhoutuivat, -
kun linnut tukkivat suihkumoottorin tai rikkoivat tuulilasin.
Eräs lentäjä näytti minulle kartan lintujen muuttoreiteistä.
Ne lentävät eri korkeuksilla ja eri reittejä Israelin läpi.
Israelilaislentäjien täytyy opetella kaikki ne, -
jotta he osaavat lentää niiden välistä.
Ymmärrän hyvin, miten Jumala kutsuu linnut siivoamaan -
Armageddonin taistelun jälkeen.
Siten ei aiheudu tautien leviämistä.
Saatana otetaan kiinni ja heitetään vankilaan.
Hän ei enää voi pettää kansakuntia.
Se ei ole aivan totta. Saatana on kuitenkin poissa kuvioista.
Peto ja väärä profeetta lähetetään elävinä suoraan helvettiin, -
tuliseen järveen.
Saatana jostain syystä säilytetään vankilassa.
Alimmassa tyrmässä, jossa hän ei enää voi turmella maailmaa.
Epäpyhä kolminaisuus siis karkotetaan.
Yllättävää kuitenkin on, että Saatana vielä vapautetaan -
tuhatvuotisen ajanjakson lopussa.
Hän kokoaa kansat viimeiseen taisteluun Jerusalemia vastaan.
Armageddon on siis vasta toiseksi viimeinen taistelu.
Viimeinen taistelu käydään, kun Saatana kokoaa kaikki, -
jotka ovat eläneet Jumalan vallan alaisuudessa, -
rauhassa, oikeuden- mukaisuudessa ja hyvinvoinnissa.
He ovat niin terveitä, että jos kuolee 100-vuotiaana, -
sitä pidetään ennenaikaisena kuolemana.
1000 vuotta maailma näkee, millaista on elää -
kristillisessä maailmanjärjestyksessä.
Ihmiset eivät enää opettele sotimaan.
Tankkeihin ja pommeihin ennen kulutetut varat -
käytetään ruokkimaan nälkäiset ja vaatettamaan alastomat.
Se on ihanteellinen maailma, joka kestää 1000 vuotta.
Kuitenkin tulee olemaan ihmisiä, jotka eivät pidä siitä.
Se on suuri tragedia.
Kristuksen 1000-vuotisen hallinnon lopussa -
Saatana vapautetaan ja hän saa viimeisen mahdollisuuden -
koota joukkonsa, ja niin hän tekee.
On ihmeellistä, miksi jotkut eivät ole tyytyväisiä maailmaan, -
jossa vallitsee rauha ja hyvinvointi?
Maailmaan, jossa ei ole väkivaltaa ja jossa saa olla turvassa?
He eivät pidä siitä, koska Jumalalla on valta.
Se on synnin perimmäinen syy.
Syntiä ei aiheuta köyhyys. Se on humanistinen selitys.
Synti syntyy sisällämme, sitä ei aiheuta ympäristömme.
Se on seuraus siitä, että haluamme olla itsemme herra.
Jopa sitten, kun ihmiskunta on nauttinut 1000 vuotta -
Jumalan vallan eduista maailmassa, jossa ei ole pahuutta, -
he eivät halua elää Jumalan alaisuudessa.
Viimeinen todiste siitä, että ihmiset ovat syntisiä.
Viimeinen todiste siitä, että he haluavat hallita itse itseään.
Se on synnin olemus jo Eedenistä asti.
Haluamme elää oman tahtomme mukaan, emmekä Jumalan.
Haluamme itse päättää, mikä on hyvää ja pahaa, -
ja ottaa hyvän ja pahan tiedon puun hedelmän, -
ja kokea kummatkin ja päättää, kumpi sopii meille.
Jumala sallii Paholaiselle vielä viimeisen tilaisuuden, -
houkutella ihmisiä kapinoimaan jumalallista hallintoa vastaan.
Se ei kestä kauan. Taivaasta tulee tuli tuhoamaan sen armeijan.
Se marssii kohti Jerusalemia, "kaupunkia, jota Herra rakastaa."
Se on Saatanan viimeinen yritys.
Hänellä ei ole enää Antikristusta ja Väärää profeettaa.
Hän yrittää vielä tehdä kuin Eedenissä ja saada vallan.
Ihmiskunta jaetaan viimeisen kerran niihin, -
jotka haluavat elää Jumalan vallan alla, -
ja niihin, jotka eivät. Yksinkertaista.
Saatanan viimeinen yritys loppuu nopeasti.
Hän liittyy Antikristuksen ja Väärän profeetan seuraan.
Kaksi ihmistä on jo helvetissä, Saatana liittyy heihin.
Sitten koko ihmiskunta jaetaan kahtia niihin, -
jotka haluavat Jumalan hallitsevan, ja niihin, jotka eivät.
Jeesus tulee siis takaisin pelastamaan kristityt, -
pelastamaan juutalaiset, karkottamaan pahat hallitsijat -
ja lopuksi: Hän tulee takaisin hallitsemaan.
Hallitsemaan Israelia ja maailmaa Jerusalemista käsin.
Tullessasi Jerusalemiin tulet maailman tulevaan pääkaupunkiin.
Siellä on oleva oikea "Yhdisty- neiden kansakuntien" päämaja.
Jerusalem on jännittävä kaupunki täynnä historiaa.
Sen nykyhetki on myös mielenkiintoinen.
Mutta kristityt menevät sinne oppimaan tulevaisuudesta.
Siitä tulee Herran alaisuuteen yhdistyneiden kansakuntien päämaja.
Hän palaa tuhanneksi vuodeksi hallitsemaan maailmaa.
Pyhät auttavat Häntä siinä.
Ymmärrättekö että hallitsemme joskus maailmaa?
Oikeasti. Se ei näytä nyt kovin lupaavalta.
Nyt meidän pitäisi näyttää, että pystymme hallitsemaan maailmaa.
Sitä pitää harjoitella. Se on yksi tapa valmistautua.
Tulemme hallitsemaan Kristuksen kanssa koko maailmaa.
Hän haluaa sanoa sinulle: -
"Hyvin tehty, sinä hyvä ja uskollinen palvelija, -
asetan sinut 10 kaupungin hallitsijaksi."
Hän etsii kristittyjä, joihin Hän voi luottaa.
Kerran kun puhuin tästä, eräs mies tuli jälkeenpäin sanomaan: -
"David, autoit minua näkemään tehtäväni Kristuksen valtakunnassa.
En ole ennen nähnyt yhteyttä työni ja Jumalan valtakunnan välillä."
Kysyin: "Mikset? Mikä sinun työsi on?"
Hän vastasi: "Englannin jokien siivoaminen saasteesta."
Hän kertoi, että lohiakin tulee jo Thames-jokeen.
Niitä ei ole ollut pitkään aikaan.
Hän sanoi: "En ollut koskaan ajattelut Herran tarvitsevan -
jokien siivoajaa kuningaskunnassaan.
Mutta sanoit, että Jeesus tulee hallitsemaan tässä maailmassa.
Hän tarvitsee jonkun, joka siivoaa joet.
Minä haluan sen työn! Haluan olla hyvä jokien siivoaja.
Haluan olla valmis, niin että Hän voi käyttää minua."
Päivittäisellä työllä tässä maail- massa onkin iänkaikkinen merkitys.
Hän tarvitsee meitä tässä maailmassa.
Hän etsii luotettavia ja uskollisia palvelijoita, -
jotka auttavat Häntä hallitsemaan maailmaa.
Jos ymmärrät sen, näet jokapäiväisen työsi eri valossa.
Valmistaudumme tuhatvuotiseen valtakuntaan -
enemmän arkisin kuin sunnuntaisin.
Ei se tule olemaan vain pelkkää kuorolaulua.
Jotkut antavat taivaasta sen käsityksen, -
että se on kuin ikuisuuden kestävä sunnuntaijumalanpalvelus.
Säkeistöt lauletaan miljoonia kertoja, ja sitten seuraavaan.
Jos se on sellaista, ehkä en haluakaan sinne!
Jotkut palvelukset täälläkin ovat turhan pitkiä, -
ja jotkut saarnaajat ovat esimakua ikuisuudesta.
Jos taivas on sitä, minut saa jättää ulkopuolelle.
Mutta se tulee olemaan paljon mielenkiintoisempaa.
Jo täällä, ennen uutta taivasta ja uutta maata, -
Kristus etsii kristittyjä, jotka tekevät työnsä uskollisesti.
Hän asettaa ehkä jonkun täällä olevista hallitsemaan 10 kaupunkia.
Johannesburg, Port Elizabeth, Kapkaupunki... Oletteko valmiit?
Se miten teemme työtämme nyt, tulee ansioluetteloomme -
Jeesuksen kuningaskunnan aikaa varten.
Kun menette seuraavan kerran töihin, -
valmistaudutte tulevaan työhönne kuningaskunnassa.
Jännittävää, eikö totta?
En takaa, että saatte saman työn. Se voi olla hyvin erilainen.
Hän katsoo nyt, miten uskollinen olet tässä työssäsi.
Miten luotettava olet nyt.
Sitten Hän voi käyttää sinua valtakunnassaan.
Hän tulee takaisin hallitsemaan kansoja.
Tätä Raamattu sanoo ensimmäiseksi ylösnousemukseksi.
Se on ylösnousemus kuolleitten joukosta, nimenomaan "joukosta."
Tulee nimittäin olemaan kaksi ylösnousemusta.
Yksi ennen tuhatvuotista valtakuntaa, ja toinen sen jälkeen.
Ensimmäinen on Jumalan luotettaville palvelijoille.
He auttavat Häntä maailman hallitse- misessa sen viimeisessä vaiheessa.
Se on erityisylösnousemus kuolleitten joukosta.
Monet jäävät vielä hautoihinsa.
Autuas ja pyhä on se, jolla on osa ensimmäisessä ylösnousemuksessa.
Hänet herätetään auttamaan Jeesusta.
Monet uskovat vain yhteen ylös- nousemukseen, mutta niitä on kaksi.
Ensimmäinen on niille, joihin Jeesus luottaa.
Muut nousevat kuolleista myöhemmin. He saavat uuden ruumiin silloin.
Sekä Vanhassa että Uudessa testamentissa on paljon lupauksia, -
että tämä maailma ei lopu noin vain katoamalla,
vaan sen lopussa on kristillinen hallinto 1000 vuotta.
Monet ovat ajatelleet voivansa perustaa tuhatvuotisen valtakunnan.
Adolf Hitler sanoi, että hänen reichinsa kestäisi 1000 vuotta.
Muutkin diktaattorit ovat väittäneet samaa.
Vain Herramme Jeesus Kristus voi tehdä sen.
Jopa Winston Churchill sodanaikaisissa puheissaan -
sanoi: "Jos Brittiläinen imperiumi kestää 1000 vuotta, -
tämä on sen hienoin hetki."
Se kosketti meitä syvästi silloin.
10 vuotta myöhemmin ei enää ollut Brittiläistä imperiumia.
Joitakin saaria siellä täällä.
Hitler varmaankin uskoi sen kestävän 1000 vuotta.
Ainoa imperiumi, mikä kestää 1000 vuotta, on Kristuksen.
Monet Raamatun lupauksista kertovat nimenomaan tästä maailmasta.
Tämän maailman muodonmuutoksesta.
Ennen uutta taivasta ja uutta maata.
Jesaja ennusti, että 100-vuotiaana kuolevaa -
pidetään ennenaikaisesti kuolleena.
Ei se sovi uuteen taivaaseen ja maahan, jossa eletään ikuisesti.
Eikä se todellakaan sovi tähän nykyiseen maailmaan.
Kristuksen valtakunnassa ihmiset elävät yhtä kauan, -
kuin ennen vedenpaisumusta.
Satoja vuosia yhden sadan vuoden sijaan.
Kristuksen hallitsemassa maailmassa ihmisten terveys on parempi.
Ihmiset elävät kauemmin.
Susi makaa karitsan vieressä. Se ei muuten ole leijona.
Monet luulevat, että siinä puhutaan leijonasta.
Mikä sen amerikkalaisen koomikon nimi olikaan...
Sanokaa nyt, se joka on tehnyt paljon elokuvia.
Auttakaa nyt joku. Amerikkalainen juutalainen koomikko.
Lasit päässä.
Woody Allen, hän juuri! Woody Allen sanoi: -
"Kerran leijona ja karitsa makaavat vierekkäin, -
mutta karitsa ei saa unta."
Tyypillistä Woody Allenia. Mutta hän luuli, että -
leijona ja karitsa ovat yhdessä, mutta se on "susi ja karitsa".
Leijona syö rehua niinkuin raavas.
Se on kuva luonnon muodonmuutoksesta.
Lapset voivat leikkiä käärmeillä ilman vaaraa.
Vanhukset voivat kävellä kaduilla turvallisesti.
Nyt lähes pelkäämme mennä ulos.
Mutta sellainen lupaus on Vanhassa testamentissa.
Lapset leikkivät kaduilla.
Tarkoittaako se, ettei ole autoja? En tiedä.
Mutta mihin maailmaan nämä lupaukset sopivat?
Ne puhuvat maailman ja luonnon muodonmuutoksesta.
Ne kertovat ihanteellisesta maailmasta, tästä maailmasta.
Ne tapahtuvat, kun Jeesus tulee ja hallitsee tätä maailmaa.
Hän vaikuttaa luontoonkin.
Sekään ei ole paras mahdollinen.
Sen jälkeen tulee täysin uusi maailma, uusi avaruus.
Ihan kuin Hän totuttaisi meitä uuteen maailmaan -
tekemällä tämän maailman paremmaksi joksikin aikaa.
Olen premillennialisti. Uskon että Jeesus tulee takaisin -
hallitsemaan tätä maailmaa ennen uutta taivasta ja uutta maata.
Siitä tulee niin ihanaa, että voimme tuskin kuvitella.
Kun saarnasin Sidneyssä Australiassa, -
sanoin, että uudessa maassa ei ole aurinkoa, merta eikä seksiä.
Kaikki olivat järkyttyneitä, eikä kukaan huutanut "halleluja".
Sanoin, että uusi maa on niin ihana, ettei niitä kaipaa.
Vieläkin ne näyttivät siltä kuin haluaisivat pois kokouksesta -
uimarannalle, jossa saa aurinkoa, merta ja seksiä.
Mutta uudessa maassa ei kaipaa mitään niistä.
Se tulee olemaan niin ihanaa.
Niin taivaan kuin maankin pystyy tutkimaan.
Voisin viettää loman Saturnuksessa, ja viikonlopun Marsissa.
Uusi taivas ja uusi maa tulevat olemaan kaikki meidän.
Mutta ensin tämä vanha maailma saa kokea muodonmuutoksen, -
kun Jeesus ja kristityt hallitsevat sitä, -
ne luotettavat ja uskolliset, jotka Jeesus on valinnut.
Toivottavasti olet heidän joukossaan.
Nöyrät saavat periä maan, Jeesus on sanonut niin.
He hallitsevat maailmaa "rautaisella valtikalla".
Se ei tarkoita julmuutta, vaan sitä, ettei se ole demokratiaa.
Ajattele maailmaa ilman vaaleja ja puolueita.
Kuulostaako hyvältä? Vain, jos oikea henkilö on johdossa!
Kun Jeesus on johdossa, on kyse "hyväntahtoisesta diktatuurista."
Ei äänestyksiä, eikä vaaleja, vaan hyvä hallitus, jota johtaa -
mies, joka antaisi henkensä kansalaistensa puolesta.
Demokratiassa on hyvää oikeastaan vain se, -
että se estää ihmisiä saamasta valtaa.
Jos löytyisi oikea kuningas Etelä- Afrikkaan, äänestäisitte häntä.
Ette sen jälkeen välittäisi vaaleista.
Kun oikea kuningas löytyy, se on paras hallintomuoto.
Ei meitä ole tehty demokratiaa varten.
Me pidämme siitä vain siksi, -
että pääsemme eroon johtajista muutaman vuoden välein.
Meidät on tehty elämään kuninkaan alaisuudessa.
Sitä me pidämme parempana, jos vain kuningas on oikea.
Tässä ilouutinen: Olemme löytäneet Hänet!
Kaikki kansat ovat Hänen alaisuudessaan onnellisina.
Kun Jeesus palaa, Hän hallitsee Etelä-Afrikkaakin.
Jerusalemista käsin.
Me autamme Häntä siinä.
Jesajassa ja Miikassa esiintyy sama lupaus samoilla sanoilla.
"Siionista lähtee laki, Jerusalemista Herran sana.
Ja hän tuomitsee pakanakansojen kesken, -
säätää oikeutta monille kansoille.
Niin he takovat miekkansa vantaiksi ja keihäänsä vesureiksi.
kansa ei nosta miekkaa kansaa vastaan, -
eivätkä he enää opettele sotimaan."
Milloin ajattelette sen käyvän toteen?
Se on Jumalan lupaus, ja se käy toteen.
Sellainen maailma on joskus oleva.
Sitten kun Jeesus palaa kuninkaiden kuninkaana.
Maailma ilman aseita ja armeijoita.
Ajatelkaa, miten paljon enemmän rahaa on käytettävissä -
oikeisiin asioihin, miesten, naisten ja lasten hyväksi.
Vastaukseni on: "Tule, Herra Jeesus! Maran ata!"
Tämä tulee olemaan kaikkien huulilla.
Se on seurakunnan vanhin rukous.
Se on tallella alkuperäiskielellä: "Maran ata, Herra tule!"
Meidän pitäisi rukoilla päivittäin: "Tulkoon sinun valtakuntasi -
myös maan päälle, niin kuin se on taivaassa."
Pyydämme Kuningasta tulemaan -
perustamaan Jumalan kuningaskunnan maahan.
Jeesus on kuninkaiden kuningas, pääministereiden pääministeri, -
presidenttien presidentti ja herrain herra.
Tämä ei siis ole meidän lopullinen päämäärämme.
Se on uusi maailma.
Mutta vanhalla maailmalla on edessään hyvät päivät.
Me odotamme niitä hyviä vanhan maailman päiviä.
Viimeinen aihe, josta haluan puhua, on valmistautuminen.
Kristityt ovat ainoita, jotka tuntevat tulevaisuuden.
Jumala on kertonut sen meille. Kaikki muut vain arvailevat.
He voivat vain arvailla, mutta me tiedämme.
Jumala on kertonut, mitä tapahtuu.
Maailmassa on kolmen tyyppisiä ihmisiä.
Menneisyydessä eläviä, jotka kaipaavat vanhoja hyviä aikoja.
Heille sanoisin, että nostalgia ei ole sitä, mitä ennen.
Voit kaivata vanhoja aikoja ja asua vanhantyylisessä talossa.
Olkikattoiset mökit ovat nyt muodissa Britanniassa.
He haluavat sinne kyllä kaikki nykyajan mukavuudet.
Eivät ihmiset halua elää ilman jääkaappia ja pesukonetta.
Ulkoa ne näyttävät vanhoilta, mutta sisältä ne ovat moderneja.
Nostalgiaa on paljon. "Retro" on muotia.
Retro-autot näyttävät vanhoilta, mutta ne ovat sisältä moderneja.
Vanhoista hyvistä päivistä halutaan pitää kovasti kiinni.
Jotkut keräilevät antiikkiesineitä.
Heidän kotinsa on täynnä vanhoja huonekaluja.
He elävät menneisyydessä.
Britanniassa on arkkitehtuuri- tyyli nimeltä "tudor-jäljitelmä".
Taloon naulataan ulkopuolelle mustat laudat, -
niin että se näyttää vanhalta puukehikkotalolta.
Se ei ole sellainen, se on retroa.
Me ihannoimme vanhoja aikoja, mutta emme halua palata niihin.
Tunnemme, että menneisyys on parempi kuin nykyisyys.
Haluamme asua vanhassa talossa nykyajan mukavuuksin.
Emme silti halua luopua autoista, televisioista ja kännyköistä.
Silti haluamme elää osittain menneisyydessä.
Sitten on niitä, jotka elävät nykyhetkessä, eksistentialistit.
"Syökäämme ja juokaamme, huomenna me kuolemme.
Nauttikaamme kaikesta nyt, kun vielä voimme."
Nykyhetkessä elävät yrittävät pysyä jokaisen uuden trendin tahdissa, -
koska kaikki täytyy saada kokea heti.
Sitten on niitä, jotka elävät tulevaisuudessa.
Kommunistit elävät tulevaisuudessa.
Tunsin erään kommunistisen puolueen sihteerin, -
joka antoi puolet tuloistaan kommunistiselle puolueelle.
Hän eli vallankumoukselle, jota ei koskaan tullut.
Hän kääntyi kristityksi ja tuli sanomaan pastorille: -
"Annan puolet tuloistani kirkolle."
Pastori sanoi: "Ei kukaan tee niin!"
Mutta kommunistit omistautuvat tulevaisuudelle.
Mutta heidän odottamaansa tulevaisuutta ei koskaan tule.
Kristitytkin ovat tulevaisuuden ihmisiä.
Emme voi elää menneisyydessä.
Emme yritä saada kaikkea irti nykyhetkestä.
Kristitty on suuntautunut tulevaisuuteen.
Tämä aika on tulevaisuuden valmistelua varten.
Elämme tulevaisuudessa paljon kauemmin kuin täällä nyt.
Näemme tämän elämän erilaisesta näkökulmasta.
Olemme läpikulkumatkalla, kuin muukalaiset Marsista.
Olemme taivaan kansalaisia.
Käytämme tämän ajan hyväksi.
Kristitty elää tulevaisuutta varten.
Hän valmistautuu siihen.
Taivaslupausta usein pilkataan.
Vastaan, että se kuulostaa paremmalta kuin helvetti.
Me elämme taivasta varten.
Kritisoikoon vain.
Miten se vaikuttaisi elämääsi, -
jos eläisit enemmän tulevaisuutta kuin nykyisyyttä varten?
Monet elävät vain eläkepäiviään varten, -
kartuttavat eläkerahojaan.
He suunnittelevat ikuista lomaa meren rannalla.
Mutta monet ovat kuolleet pian eläkkeelle jäätyään.
Minut kutsuttiin kerran puhumaan Lontoon pörssissä.
He kysyivät puheeni otsikkoa.
Sanoin, että otsikko on: "Et voi ottaa sitä mukaasi, -
ja jos voisit, se palaisi tulessa."
He eivät pitäneet siitä, ja kieltäytyivät julkaisemasta sitä.
Muutin otsikon: "Miten sijoittaa kuolemanjälkeiseen elämään?"
Siitä minä puhuin ja käytin Luukkaan lukua 16.
"Tehkää itsellenne ystäviä väärällä mammonalla, -
että he ottaisivat teidät iäisiin majoihin."
Kysyin heiltä: Kuinka monet teistä laittaa rahansa eläkerahastoihin?
Kun kuolet, ne rahat eivät enää ole sinun.
Käärinliinassa ei ole taskuja.
Et voi viedä niitä mukanasi.
Pörssissä yritetään kuumeisesti tehdä rahaa tässä ja nyt.
Kukaan ei sijoita kuolemanjälkeiseen elämään.
Kukaan ei ajattele sitä, joten kerroin heille, -
että siihen voi sijoittaa, ja hölmö se joka ei niin tee.
Kaikki mitä teemme täällä, on valmistautumista tulevaisuuteen.
Näemme tämän elämän tulevaisuuden valossa, se on aivan eri näkökulma.
Mutta maailma vaikuttaa meihin niin, että monet elävät nykyhetkessä.
Siinä, mitä he saavat nyt, ja eläkkeelle jäätyään.
Minä en suunnittele eläkepäiviäni.
Toivon siirtyväni täältä suoraan uusiin tehtäviin.
Miten valmistaudumme tulevaisuuteen?
Jos ajattelisimme, että Jeesus ei palaisikaan maailmaan.
Muuttaisiko se tapaasi elää?
Se on suuri kysymys.
Ikävä kyllä monet kristityt joutuvat toteamaan, että ei.
He jatkaisivat samoin kuin ennenkin, kuin Hän ei tulisi.
Minulla on työ ja perhe, ja tavoitteita elämässäni.
Ei minun päivittäistä elämääni muuttaisi mitenkään, -
jos Jeesus ei tulisikaan takaisin.
Monet joutuisivat vastaamaan näin, jos olisivat rehellisiä.
Mutta se, että Hän tulee, vaikkei minun elinaikanani, -
vaikuttaa jokapäiväiseen elämääni.
Nyt kun olen 80-vuotias, olen alkanut ajatella, -
ettei Hän ehkä tule elinaikanani.
Mutta se ei haittaa, saan eturivin paikan suuressa kokouksessa.
Minua ei huolestuta, jos kuolen ennen sitä.
Miten valmistaudumme? Tuntemalla tärkeät raamatunkohdat.
Haluaisin sanoa koko Raamatun, mutta siinä on tiettyjä kohtia, -
jotka kertovat tulevaisuudesta enemmän kuin toiset.
Ne meidän täytyy tuntea hyvin.
Ilmestyskirja on tärkeimpiä tulevaisuudesta kertovia kirjoja.
Valitettavasti ihmiset joko välttelevät sitä, -
tai uppoutuvat siihen liikaa.
Joku sanoi, että sen lukeminen tekee yhtä hulluksi, -
kuin sen lukematta jättäminen.
Suurin osa kristityistä pitää sitä monimutkaisena ja pelottavana.
Siksi kirjoitin kirjan "Matka Ilmestyskirjan maailmaan."
Ilmestyskirja ei ole vaikea, vaan yksinkertainen kirja.
Se on rohkaiseva kirja. Se auttaa valmistautumaan.
Raamatussa on myös muita tulevaisuudesta kertovia kirjoja.
Jeesus kertoi meille tulevaisuudesta, -
ei tyydyttääkseen uteliasuutemme, -
vaan antamaan tietoa, jotta voimme valmistautua.
Meidän täytyy tuntea ne kohdat, jotka on suunniteltu sitä varten.
Toiseksi, valvokaa ja rukoilkaa. Pitäkää silmänne ja suunne auki.
Rukouksenne voi muokata tulevaisuutta.
Siksi Jeesus sanoi: "Rukoilkaa, ettei se tapahdu sapattina.
Rukoilkaa raskaiden naisten puolesta."
Rukouksemme voi muuttaa tulevaisuuden.
Rukoilkaa ja valvokaa, mitä maailmassa ja taivaassa tapahtuu.
Me voimme vaikuttaa vaikeuksien ajoituksiin.
Kolmanneksi olkaa kestävät.
Sitä voi harjoitella jo nyt, ennen kuin suuri ahdinko alkaa.
Opettele nyt pysymään uskollisena ja voittamaan pienet vaikeudet.
Niin valmistaudut suurta ahdinkoa varten.
Neljänneksi pidä katseesi kaukana edessäpäin.
Monet katsovat vain lähelle, seuraavaan vuoteen tai pariin.
Eesau vaihtoi tulevaisuutensa nykyhetkeen.
Hän ei katunut sitä.
Hän halusi mielummin keittoa nyt kuin perinnön myöhemmin.
Kristityt ovat kuin Jaakob, me elämme tulevaisuutta varten.
Valmistautumisen tarve on motiivi tulevaisuudessa elämiselle.
Siitä esiintyy kuitenkin myös liian äärimmäisiä näkemyksiä.
Jotkut odottavat Herraa tulevaksi liiankin pian.
He odottavat Häntä hetkenä minä hyvänsä, vaikka tänä iltana.
Raamattu ei opeta tätä välitöntä näkemystä.
Ensin täytyy tapahtua tiettyjä asioita.
Ne jotka jakavat Kristuksen paluun kahteen osaan, -
uskovat, että Hänen ensimmäinen paluunsa on hetkenä minä hyvänsä.
Vasta seuraavaa vaihetta edeltäisi tietyt merkit.
Niin käy, kun paluu jaetaan kahteen osaan.
Mutta kuten uskon, paluu on vain yksi tapahtuma.
Merkkien täytyy edeltää sitä.
Sen siis voi havaita lähestyvän.
Siksi minun ymmärtääkseni Hän ei voi palata tänään tai huomenna.
Eikä ainakaan 7 vuoteen, ellei Antikristus ole jo ilmaantunut.
Joten 80-vuotiaana epäilen ehtiikö Hän tulla elinaikanani.
Tekee vähän tiukkaa. Mutta mitä minusta!
Niin monet kristityt ovat odottaneet Häntä ja kuolleet.
Mutta jos Häntä odottaa aivan välittömästi...
Eräs teini-ikäinen tyttö oli jatkuvasti hautausmaalla, -
jonne hänen vanhempansa oli haudattu.
Hän odotti nousua taivaaseen heidän kanssaan Herran tullessa.
Minun täytyi auttaa häntä eroon neuroottisesta asenteesta.
Hän uskoi sen tapahtuvan hetkenä minä hyvänsä.
On asioita, joita et haluaisi olla tekemässä, kun Hän tulee.
Haluaisitko, että Hän tulee, juuri kun olet rakastelemassa?
Haluaisitko Hänen tulevan lomallasi tai harrastuksesi parissa?
Tarkoitan vain, että tällainen ajattelu aiheuttaa paniikkia.
Kävelet kadulla koko ajan pilviä pälyillen.
Se on väärä asenne.
Sitten on niitä, jotka ajattelevat Hänen palaavan -
niin kaukana tulevaisuudessa, ettei siitä tarvitse välittää.
He ajattelevat, ettei Hän tule minun eikä kenenkään elinaikana.
Se on päinvastainen käsitys.
"Aikaa on riittämiin. Mitä turhia valmistautua.
Sitten lähempänä ehkä voin hieman muuttua."
2. Piet. 3:ssa ihmiset puhuvat juuri niin.
"Missä Hän on? Missä on lupaus hänen tulemuksestansa?
Ei meidän tarvitse ajatella sitä, se on kaukana."
Valmistautumisesta kertovissa vertauksissaan Jeesus käytti aina -
ilmaisuja "viipyy" ja "kauan aikaa".
Yljän tulo viipyi, isäntä lähti pois kauaksi aikaa.
Todellista valmistautumista ei ole se, miten käyttäytyy, -
jos uskoo Hänen olevan jo tulossa, -
vaan se, miten käyttäytyy, jos uskoo Hänen vielä viipyvän.
Hän etsii uskollisuutta.
Ihmisiä jotka ovat uskollisia, oli Hän tulossa pian tai ei.
Eräässä orjien hengellisessä laulussa oli sanat: -
"Hän löytää minut kuokkimassa puuvillapeltoa, kun Hän tulee."
Teen uskollisesti kaiken mitä voin, kunnes Hän tulee.
Viisaat neitsyet ottivat riittävästi öljyä lamppuihinsa pitkäksi aikaa.
Todellinen testi on se, miten toimit, jos Hänen tulonsa viipyy.
Ei Häntä kiinnosta se, mitä olet tekemässä kun Hän tulee, -
vaan se, mitä olet tehnyt Hänen ollessaan poissa.
Ei tarvitse panikoida: "Hän voi tulla huomenna, minun täytyy..."
Olisitte koko ajan kirkossa.
Vaikkei Hän tulisi sataan vuoteen, palvelen Häntä uskollisesti nyt.
Se että Hän on tulossa pian, on väärä motiivi.
Haluamme Hänen tulevan pian. Pyydämme Häntä tulemaan.
Maran ata! Tule, Herra! Puhdista tämä maailma.
Haluamme Sinun tulevan hallitsemaan tätä maailmaa.
Mutta motiivimme on se, että kun Hän tulee, -
Hän kysyy: "Mitä olet tehnyt sillä välin kun olin poissa?"
Tämä opetus oli mukana kaikissa vertauksissa.
Isäntää piti odottaa kauan, ylkää piti odottaa kauan.
Kun hän tuli, hän havaitsi, ketkä olivat olleet uskollisia.
Toiset olivat käyttäneet saamiaan leivisköitä, toiset eivät.
Toisilla oli tarpeeksi öljyä, toisilla liian vähän.
Suurin motiivin testi on se, ettei Hän tule pitkään aikaan.
Sitten Hän tulee ja kysyy, mitä olemme tehneet.
Toivon Hänen tulevan pian, mutta se ei ole valmistautumisen motiivi.
Eräs pyhimys sanoi: "Se joka rakastaa Herran tulemusta, -
ei ole sellainen, joka uskoo sen olevan kaukana, -
eikä sellainen, joka sanoo sen olevan lähellä, -
vaan sellainen, joka odottaa Häntä joka tapauksessa -
vilpittömässä uskossa, kestävässä toivossa ja palavassa rakkaudessa."
Joilla on uskoa, toivoa ja rakkautta oli Hän lähellä tai kaukana.
Mutta merkeistä tiedämme, milloin Hän on melko lähellä.
Siirrytään nyt Matteus 25:een, -
vertauksiin Jeesuksen paluusta uskovia, ei epäuskovia, varten.
Jokaisessa vertauksessa viitataan "pitkään aikaan".
Pitkä aika oli se, joka paljasti, kuka oli valmis ja kuka ei.
Ei se, mitä he tekivät, kun hän tuli, vaan kun hän oli poissa.
Valmiuden todellinen testi on siinä, kun hänen tulonsa viipyy.
Kun silti on uskollinen ja tekee työnsä.
4 vertausta: palvelija, neitsyet, leiviskät sekä lampaat ja vuohet.
Kaikki kertovat valmistautumisesta.
Ja valmistautuminen pitää aloittaa nyt.
Jeesus kertoi vertaukset opetuslapsilleen Öljymäellä.
On merkittävää, että Hän kertoi ne siellä, minne Hän palaa.
Ensin Hän kertoi paluunsa merkit, sitten sen miten valmistautua.
Mutta on mielenkiintoista, että ne jotka eivät ole valmiita, -
kuunnelkaa tarkkaan, -
joutuvat helvettiin.
Uskovat, jotka eivät ole valmiita, joutuvat helvettiin.
Hän käyttää sanoja, joita Hän aina käyttää helvetistä: -
pimeys, heitetään ulos, itku ja hammasten kiristys.
Matteus 25 riittää yksinkin todistukseksi siitä, -
ettei ole totta, että "kerran pelastettu aina pelastettu".
Vertaukset oli tarkoitettu opetuslapsille, uskoville.
"Uskolliset palvelijani, olkaa valmiit, kun palaan."
Mitä tapahtui viidelle tyhmälle neitsyelle?
Heidät suljettiin ulos pimeyteen.
Mitä tapahtui huonolle palvelijalle?
Hänelle määrätään sama osa kuin ulkokullatuille.
Näin sanotaan uskoville. He voivat saada saman osan kuin epäuskovat.
Jos he eivät ole valmiita.
Ei sen tarkoituksena ollut pelotella opetuslapsia, -
vaan kertoa se totuus, että ne, jotka ovat valmiit, -
nousevat ylös, saavat uuden ruumiin ja hallitsevat Hänen kanssaan.
Tässä viisi valmistautumiskeinoa.
Ensinnäkin tarvitsemme henkilökohtaista uskoa.
Meidän pitää olla Hänen omansa, meidän pitää olla uskovia.
Kun jokainen polvi notkistuu, olemme heidän joukossaan.
Ne, jotka eivät tunne Jumalaa eivätkä tottele evankeliumia, -
eivät ole valmiita, joten usko on ensimmäinen ehto.
Mikä on elämän tarkoitus?
Ei se ole suosio, nautinto, kuuluisuus, menestys tai rikkaus.
Olemme täällä etsimässä Jumalaa.
Elämän tarkoitus on tulla Jumalan perheen jäseneksi.
Mutta ihmiset etsivät niin monia muita asioita.
Meidän pitäisi etsiä Jumalaa, kun Hänet löytää voidaan.
Jos emme löydä Häntä, ennen kuin on myöhäistä, -
olisi parempi, ettemme olisi syntyneetkään.
Usko ja uskollisuus on sama sana sekä kreikassa että hepreassa.
Ensimmäinen edellytys olla valmis on henkilökohtainen usko Kristukseen.
Toinen edellytys on jatkuva palvelu.
Yhä uudestaan Hän sanoo etsivänsä uskollisia palvelijoita.
Ensimmäisessä vertauksessa on palvelija, -
joka on asetettu pitämään huolta palvelusväestä.
Palvelija laiminlöi velvollisuuttaan.
Isäntä palasi, ja löysi palvelijan, joka ei palvellut.
Jatkuva palvelu, ei silloin kun Hän palaa, -
vaan silloin, kun Hän on poissa.
Ei se, mitä teemme sunnuntaina, vaan maanantaista lauantaihin.
No, kyllä se sunnuntaikin lasketaan,-
mutta Hän on kiinnostuneempi siitä, mitä teemme viikon aikana.
Sunnuntaisin on helppo palvella Herraa.
Muutkin tekevät niin.
Se on aivan toista yksin arkipäivisin.
"Hyvä on, sinä hyvä ja uskollinen palvelija.
Mene herrasi iloon."
Hänellä on palkinto uskollisille palvelijoille: -
lisää palvelua.
Miksi nurisemme, kun saamme ylennyksen?
Niinhän täälläkin käy, jos tekee työn hyvin.
Saa lisää vastuuta. Niin Herrakin toimii.
Jos palvelette pienissä asioissa, saatte suurempia töitä.
Hän etsii ihmisiä, jotka ovat uskollisia vähässä.
Luuk. 16:ssa sanotaan: "Joka vähässä on uskollinen, -
hänet pannaan paljon haltijaksi."
Herra etsii uskollisuutta rahan käsittelyssä.
Kolmas asia on henkilökohtainen pyhyys.
Hän muistaa elämämme täällä. Hän tietää kaiken.
Toivomme, että kun Hän tulee, meidän ei tarvitsisi hävetä.
Että henkilökohtainen pyhyytemme miellyttäisi Häntä.
Hän ilahtuu nähdessään ettemme veltostuneet.
Me odotamme täydellistymistä.
Haluamme siitä mahdollisimman paljon jo nyt.
Ne, joilla on se toivo, puhdistautuvat.
Ajatelkaa tyttöä, joka on menossa naimisiin.
Kysyt häneltä: "Odotatko innolla häitäsi?"
Hän vastaa: "Mitä häitä? En ole ajatellut asiaa.
Nautin vain kihlattuna olemisesta."
Olemme Herran kihlattuja, emme vielä ole naimisissa.
Mutta kihlatut odottavat innolla häitä.
Morsian miettii hääpukuaan ja varaa ajan kampaajalle.
Morsiamen täytyy hankkia häitä varten vaikka mitä.
Hän odottaa häitä ja valmistautuu niihin.
Valmistautuminen alkaa heti kihlauksen jälkeen.
Siitä lähtien hän elää vain häitä varten.
Silti kristityt unohtavat, että häitä ei ole vielä ollut.
Olemme kihlattuja Kristukselle ja valmistaudumme häihin.
Olemme Hänen morsiamensa.
Puhuin kerran koulussa.
Eräs lapsi kysyi: "Miksei Jeesus ollut naimisissa?"
Vastasin: "Kyllä Hän vielä menee naimisiin."
Myöhemmin rehtori sanoi minulle:
"Mitä oikein puhuit lapsille? Jeesus muka menee naimisiin?"
Kysyin: "Etkö tunne Raamattua?" Ei hän tuntenut.
Hän ei ymmärtänyt mitä merkitsee, että olemme Kristuksen morsian.
Siksi maalliset avioliitot häipyvät pois.
Morsian, joka ei valmistaudu häihinsä, on epäjohdonmukainen.
Neljäs asia on seurakuntayhteys.
Heprealaiskirje sanoo: -
"Älkäämme jättäkö omaa seurakunnankokoustamme, -
sitä enemmän, kuta enemmän näette tuon päivän lähestyvän."
Minkä päivän? Hänen tulemisensa päivän.
Yhä useammat kristityt eivät enää kokoonnu yhteen.
Heistä on tullut yksityisiä kristittyjä.
"Voin olla kristitty yksinänikin."
Mutta jos haluatte olla valmiit, kokoontukaa yhteen.
Olkaa yhdessä, koska kun Hän tulee, olemme yksi suuri kokous.
Harjoitelkaa jo nyt yhteiseloa toisten kristittyjen kanssa.
Valmistautukaa päivään, jolloin olemme yhtä.
Hakeutukaa niin monen kristityn seuraan kuin voitte - nyt.
Älkää olko erakkokristittyjä.
Tiedättekö, ettei "yksityistä rukousta" ole olemassakaan?
Jeesus tosin sanoi, että mene kammioosi ja sulje ovesi.
Mutta Hän käski meitä rukoilemaan: "Isä meidän..."
Rukoilet Kristuksen ruumiin jäsenenä.
Toisilla ruumiin jäsenillä on samat tarpeet kuin sinulla.
Niinpä rukoilet: "Anna meille jokapäiväinen leipämme."
"Anna meille anteeksi."
Olen huolissani "minä-laulujen" suuresta määrästä.
Ikäänkuin olisi olemassa vain minä ja Herra.
Vaikka rukoilisit yksinäsi, rukoile: "Isä meidän..."
Et ole yksin, olet ruumiin jäsen.
1980-luku oli "minä"-vuosikymmen.
Siitä lähtien olemme muuttuneet yhä individualistisemmaksi.
On niin paljon laulunsanoja "minusta ja Herrasta", -
sen sijaan, että laulaisimme, että "me palvomme Sinua."
Se on aina vain: "Minä rakastan Sinua, Herra."
Minun ajatukseni ja minun tunteeni Sinua kohtaan.
Se on hyvin individualistista palvontaa.
Useimmat sanoista on kirjoitettu yksin ollessa.
Niin niistä tuli henkilökohtaisia ja minä-suuntautuneita.
Meidän pitäisi palvoa Herraa yhdessä.
Vaikka olisit yksin huoneessasi: "Isä meidän, anna meille..."
Se on uudenlainen asenne yksityiseen rukoukseen.
Se on yksi periaatteista, joista kerron kirjassani -
”Rukouksen periaatteita käytäntöön."
Älkää laiminlyökö kokoontumista.
Sitä enemmän, kun näette päivän lähestyvän.
Yhteys muiden kristittyjen kanssa on valmistautumista.
Kun Hän tulee, me olemme kaikki yhdessä ja huudamme "halleluja!"
Palvomme samaa Herraa.
Eikä ole väliä, oletko baptisti, anglikaani tai presbyteeri.
Sellaiset nimikkeet tippuvat pois, emmekä enää koskaan käytä niitä.
Aiheutin lähes mellakan Pohjois-Irlannissa, kun sanoin: -
"En usko taivaassa olevan yhtään katolilaista."
Yleisö oli shokissa. Siellä oli sekä katolilaisia että protestantteja.
"En usko, että taivaassa on katolilaisia."
Kaikki olivat mykistyneitä. Sitten sanoin: -
"En usko, että siellä on protestanttejakaan.
Tai baptisteja, tai presbyteerejä.
Uskon, että taivaassa on vain kristittyjä."
Sitten he ymmärsivät. Uskomatonta, mitä sitten tapahtui.
Siellä Belfastin suurimmassa hallissa, -
protestantit ja katolilaiset halailivat toisiaan.
Televisiokameramies sanoi, ettei ollut koskaan nähnyt sellaista.
Yhdessä vaadimme, että viiden kokouspäivän aikana -
ei sattuisi mitään, johon poliisin tai armeijan pitäisi puuttua.
Viisi päivää Herran kansa, kaikki Hengen täyttämiä, olisi yhtä.
Se oli karismaattisten katolilaisten -
ja karismaattisten protestanttien kokous.
Julistimme Pyhän Hengen valtaa Pohjois-Irlantiin.
Poliisilla ja armeijalla ei ollut viiteen päivään mitään tehtävää.
Halusimme näyttää, että yhdessä kristityt Pyhässä Hengessä -
voivat pitää kaupungin väkivallan kurissa.
Se oli näyte siitä, että se on mahdollista.
Seurakuntayhteys, yhteen kokoontuminen.
Toinen käännös Heprealaiskirjeestä 10:25:
"Me emme saa lyödä laimin seura- kuntamme yhteisiä kokouksia -
niin kuin muutamilla on tapana, -
vaan meidän tulee rohkaista toisiamme,
sitä enemmän mitä lähempänä näette Herran päivän olevan."
Kun ajat muuttuvat vaikeammiksi, -
kristityt hakeutuvat yhteen.
Meidän pitää olla yhtä, kun maailma vihaa meitä.
En koskaan unohda, mitä eräs lähetyssaarnaajanainen kertoi.
Hän oli ollut Kongossa kansannousun aikaan.
Hän oli evankelinen protestantti.
Hän kertoi: "Kapinalliset ottivat meidät -
ja katolilaisia nunnia ja raiskasivat meidät kaikki yhdessä.
Siinä kun joutuu raiskatuksi katolilaisten nunnien kanssa, -
kaikki yhdessä huudamme saman Jeesuksen puoleen.
Se kokemus opetti minulle jotain."
Viides asia on maailmanlaajuinen evankeliointi.
Se liittyy suoraan Jeesuksen paluuseen.
Nopeutamme Hänen tuloaan jatka- malla Hänen antamaansa tehtävää.
Evankeliumi pitää saarnata kaikille kansoille, -
ja sitten tulee loppu.
Se on meidän tehtävämme.
Se on yksi syy siihen, että toinen tuleminen viipyy.
Emme ole tehneet työtämme.
Hän pidättelee paluutaan, kunnes saamme tehtävämme päätökseen.
Kuudes asia on yhteiskunnallinen toiminta.
Yksi tunnetuimpia evankelisia Britanniassa oli nimeltään -
Anthony Ashley Cooper.
Piccadilly Circuksella Lontoossa on hänen muistomerkkinsä.
Piccadilly Circuksen keskellä on patsas, jota sanotaan Erokseksi.
Se ei ole Eros vaan Agape.
Se on Anthony Ashley Cooperin muistomerkki.
Hän peri lordi Shaftesburyn tittelin.
Hän omisti elämänsä työläisten olosuhteiden parantamiseksi.
Hän halusi, että kaivoksissa työskentelevien lasten -
työaikoja rajoitettaisiin.
Hän taisteli Wilberforcen kanssa orjuuden lakkauttamiseksi.
Lordi Shaftesbury tunnettiin yhteiskunnan hyväntekijänä.
Mutta hänen päämotiivinsa oli Jeesuksen paluu.
Jokaisessa kirjeessä, jonka hän kirjoitti kuningattarelle, -
parlamentille ja pääministerille, oli yläreunassa lause: -
"Tule Herra Jeesus!" Tämä oli hänen toimintansa motiivi.
Jos uskomme hallitsevamme maailmaa Jeesuksen kanssa, -
pyrimme parantamaan yhteiskunnallisia oloja nyt.
Osoitamme, että kuningaskunta on tulossa -
parantamalla tätä maailmaa.
Monet kristityt eivät puutu yhteiskuntaan ja politiikkaan.
Shaftesbury ymmärsi, että niin täytyy tehdä, koska Jeesus tulee.
Näytämme nyt millainen Hänen kuningaskuntansa tulee olemaan.
Kun tulin ensimmäistä kertaa Etelä-Afrikkaan, -
apartheid oli vielä voimassa.
Ennustin tiettyjä asioita silloin, ja siksi kokouksia peruttiin.
Minulta kysyttiin, olenko kommunisti.
Se oli kummallinen kokemus.
Sanoin silloin, että Jumala on yhtä huolestunut -
epäoikeudenmukaisuudesta kuin moraalittomuudestakin.
Oikeistokristityt vastustavat moraalittomuutta, -
vasemmistokristityt vastustavat epäoikeudenmukaisuutta.
Jumala haluaa meidän vastustavan kumpaakin.
Mitä enemmän tajuamme Hänen olevan tulossa, -
taistelemme oikeuden- mukaisuuden puolesta nyt.
Osoittamme millainen Jeesuksen kuningaskunta on.
Otamme vastuuta toisten ihmisten elämästä nyt.
Viimeinen, seitsemäs asia: uskollinen kestävyys.
Vaino lisääntyy, vaikeat ajat ovat edessä.
On yhä vaikeampi elää Kristukselle.
Tulee olemaan yhä helpompi kuolla Kristukselle.
Marttyyrius on nyt todella mahdollista.
Nimen saa elämän kirjaan uskolla, se pidetään siellä uskollisuudella.
Usko ja uskollisuus ovat sama sana.
Uudessa testamentissa on 80 kohtaa, jotka varoittavat lankeamisesta.
Ettemme lankeaisi, vaan selviytyisimme voittajana.
Meitä ei pelasta se usko, joka meillä oli alussa, -
vaan se, joka meillä on lopussa.
Luen yhden jakeen, joka kertoo siitä.
Apostoli Johannes kirjoittaa: "Ja nyt, lapsukaiset, -
pysykää hänessä, että meillä hänen ilmestyessään olisi turva -
eikä meitä häpeällä karkoitettaisi pois hänen tulemuksessaan."
Pysykää Hänessä.
Uskollinen kestävyys valmistaa meidät Hänen tulemukselleen.
Korostan kahta asiaa Matteuksen luvusta 25.
Ensiksi niiden kurjuus, jotka eivät ole valmiita.
Kerroin jo, että siinä käytetään helvettiä tarkoittavia sanoja.
Heidät tuomitaan helvettiin laiminlyödyistä velvollisuuksista, -
kanssapalvelijoiden kaltoin kohtelusta, -
riittämättömästä öljystä, leiviskän hautaamisesta maahan -
ja lähimmäisten tarpeiden huomiotta jättämisestä.
Ne eivät ole pahoja tekoja, vaan tekemättä jätettyjä hyviä tekoja.
Syyllistyt todennäköisemmin hyvien tekojen tekemättä jättämiseen, -
kuin pahoihin tekoihin.
Ja lopuksi niiden ilo, jotka ovat valmiit.
Lopetetaan positiiviseen huomioon: -
Tule Herrasi iloon!
Jaa onneni kanssani!
Kun tyttäreni kuoli vain 36-vuotiaana, -
hän oli tehnyt kuningaskunnan hyväksi enemmän -
kuin monet 70 vuoden aikana. Olin ylpeä hänestä.
Hän ei koskaan kertonut meille mitä oli tehnyt.
Hän oli tukenut lähetyssaarnaajia ja adoptoinut orpoja.
Hän ei kertonut mitään.
Sanoin Herralle: "Olen ylpeä tyttärestäni.
Mitä mieltä Sinä olet hänestä?"
Heti Herralta tuli yllättävä sana: -
"Hän oli yksi onnistumisistani."
Se lukee hänen hautakivessään: Yksi Herran onnistumisista.
Eikö olisi kauheaa, jos Herra tulisi sanomaan:
"Olet yksi epäonnistumisistani."
Hän oli tehnyt tarpeeksi niiden 36 vuoden aikana.
Niin että Herra sanoi: "Hän yksi onnistumisistani."
Saarnasin siitä hautajaisissa.
Sen kysymyksen täytyy jokaisen meistä kysyä.
Sanooko Hän: "Yksi epäonnistumisistani."
Vai: "Yksi onnistumisistani."
Lopetan tähän. Paitsi että muistutan vielä -
siitä ihanasta jakeesta Luukkaan luvussa 12: -
"Totisesti minä sanon teille: -
hän vyöttäytyy ja asettaa heidät aterioimaan -
ja menee ja palvelee heitä."
Millaista on, kun Herra tarjoilee sinulle aterian?
En tiedä. Rukoillaan.
Tule Herra Jeesus! Haluamme nähdä Sinut.
Haluamme, että maailma näkee Sinut, -
että maailma saa siunauksen Sinun valtasi alaisuudessa.
Kun sinun hallintosi tuo maailmaan rauhan ja oikeuden.
Olet antanut meille unelman.
Mutta tiedämme, ettei se ole vain unelma. Se toteutuu.
Herra, olet luvannut sen, ja uskomme siihen lupaukseen.
Olet niin usein toteuttanut lupauksesi, joten tämäkin toteutuu.
Tule pian, Herra Jeesus! Auta meitä olemaan valmiit.
Niin ettei meidän tarvitse hävetä, kun tulet.
Pyydämme sitä nimesi tähden.
Jeesuksen nimessä, aamen.
Suomennos: Hannele Tainio