David Pawson i Sydafrika Kristi återkomst 2/2
Jag är inte frälst ännu.
Vi kan säga att vi har blivit frälsta, om vi tillägger: -
"Jag håller på att frälsas och jag kommer att bli frälst."
Men folk säger sällan så, och de talar i förfluten tid.
Jag ska läsa tre av mina favorittexter ur Nya Testamentet.
Den första är från Hebreerbrevet: -
"Och han ska träda fram en andra gång -
inte för att bära synd -
utan för att frälsa dem som väntar på honom."
Frälsningen ligger alltså framför oss och vi ser fram emot den.
Det är Hebr 9:29.
Jag ger er bibelhänvisningen även om det är emot alla mina principer.
Sedan Romarbrevet 13:11.
"[T]änk på tiden, att det är dags för er att vakna upp ur sömnen.
Frälsningen är oss närmare nu än när vi kom till tro."
Det kunde inte sägas tydligare.
Frälsningen är närmare än när vi först kom till tro.
Men folk tror att frälsningen kom när vi kom till tro, och det är det.
"Vi har blivit frälsta, det är klart med det."
Nej, frälsningen är närmare än när vi först trodde.
1 Petr 1:5.
"Med Guds makt bevaras ni genom tron -
fram till den frälsning som är redo att uppenbaras i den sista tiden."
Vi väntar alltså på frälsningen och ser fram emot att bli frälsta.
Därför sade Jesus att den som håller ut till slutet ska bli frälst.
Vi ser fram emot vår framtida frälsning.
Den hör samman med Hans återkomst till Planeten Jorden.
Återlösningen av vår kropp är en del av det.
Vad betyder det alltså att vara frälst?
Det betyder inte så mycket räddade från helvetet, det är en bonus, -
det är att vara frälsta från alla våra synder, allesammans -
och att återupprättas till Guds avbild.
Att vara fullkomlig, det är vad det betyder att vara frälst.
Den andra orsaken till att Han kommer tillbaka är för att befria judarna.
Judarna kan se fram emot en fin framtid då Han återvänder.
Det står att de ska se upp till Honom som de har genomborrat.
Sakarja förutsåg det och det citeras i Uppenbarelseboken.
De ser Jesus, och det är allt vad judarna behöver för omvändelse.
Det var allt Saulus från Tarsus behövde på vägen till Damaskus.
Att veta att Jesus lever räcker för att övertyga en jude om att -
Han är deras Messias. Deras Messias, inte vår. Deras.
Vi har tagit emot deras Messias, inte vår.
Gud är inte färdig med Israel.
Han har inte förkastat dem.
När kristendomen blev den etablerade religionen i Romarriket -
var det en katastrof, både för kristna och judar.
En förföljelse av judar inleddes officiellt då kejsaren blev kristen.
Konstantin såg en vision av korset -
och fick höra: "I detta tecken ska du segra."
Han lät sedan rista in korset på romarnas svärd -
så att de kunde segra i korsets tecken.
Antisemitism bröt snabbt ut, riktad mot judar och synagogor.
Som jag visade er ur Romarbrevet -
trängde antisemitismen in i kyrkan alldeles från början.
Man ansåg att judarna hade blivit förkastade av Gud.
De hade ersatts av församlingen.
Då man ser på namnet Israel i NT, där det används över 70 gånger -
används det alltid, med ett möjligt undantag, om etniska judar.
Inte om församlingen.
Församlingen är inte det nya Israel.
Vi har ympats in i det gamla Israel.
Olivträdet Israel. Som hedningar.
Beviset på att Guds kärlek finns i våra hjärtan -
är att den omfattar en kärlek till det judiska folket.
Jag har upprepade gånger märkt att då någon fylls av den Helige Ande -
föds hos dem spontant en kärlek till det judiska folket.
För första gången i sitt liv börjar de se på Israel som Guds utvalda folk.
Det har hänt många kristna jag känt, utan att de ens blivit tillsagda.
Då Guds kärlek utgjuts i ditt hjärta, och Han älskar judarna, -
så märker du att du också älskar det judiska folket.
Trots att de svikit Honom så svårt, älskar du dem.
Du älskar dem för patriarkerna skull, så som Gud älskar dem.
Abraham, Isak och Jakob är våra fäder också, genom tron.
Ersättningsteologer kommer att få en chock när Jesus återvänder.
Jesus frälser Israel och vi blir ett med dem.
"Så ska det bli en hjord och en herde." (Joh 10:16)
Framtiden tillhör judar och hedningar tillsammans.
Uppenbarelseboken säger att "varje öga ska se honom, -
även de som genomborrat honom." (Upp 1:7)
Den tredje orsaken till att Han åter- vänder är för att förvisa tyrannerna, -
de som härskar i den sista tiden. Han kommer för att föra krig.
Han kommer inte tillbaka som Fridsfurste.
Då Han kom som Fridsfurste kom han ridande på en åsna.
Det står att Han kommer tillbaka ridande på en vit häst.
Han återvänder för att föra krig, Han kommer inte med fred.
Det sista, rättvisa kriget.
Den Heliga Treenigheten, Fader, Son och Helig Ande möter -
den oheliga treenigheten, Satan, Antikrist och den falska profeten -
i en sista strid. Det är egentligen inte ett krig.
En enda man segrar.
Det blir inte mycket till strid.
Vi kallar kriget Harmagedon, eftersom det utspelar sig på den platsen -
kullen Megiddo i norra Israel. Det blir ingen strid.
Jesus kommer att vinna kriget med ett enda vapen, sin tunga.
Den romerske soldaten hade två sorters svärd.
Ett var långt och smalt, det vi främst tänker på.
Det användes man mot man, fäktning.
De hade också ett annat svärd, som såg ut så här.
Det hade en upphöjd ås i mitten och ett handtag för två händer.
Ett svärdsfäste för två händer och en klinga som såg ut så här -
med en ås i mitten.
Det svärdet användes då en man slog tillbaka många män.
Det var mycket tungt, och han svängde runt med det så här.
Det högg armar och ben av den som kom i närheten av det.
En man kunde avvärja femtio män genom att svinga det breda svärdet.
Om ni vill veta vad det hade för form...
Det var format som en tunga.
Därför kallas Guds Ord för ett tveeggat svärd -
som kan nå ända ner i märgen.
Guds Ord är mäktigt.
Alla de som samlas mot det judiska folket i slutet -
där alla arméer samlas, vid Harmagedon -
eller Medigddo, som är världens vägkorsning...
Vägen från Asien till Afrika korsar vägen från Arabien till Europa -
vid Megiddo, bokstavligt talat världens vägknut.
Och en liten by ser ut över den korsningen, och byn heter Nasaret.
Som barn måste Jesus ha legat på sluttningen och sett ner på Megiddo -
och sett världen passera.
Just där har många stora strider i historien ägt rum.
Judeen består av en bergskedja som avbryts på denna ena punkt.
Där finns en trekantig slätt som kallas Esdrelonslätten -
eller Jisreelslätten. Den har många olika namn i Bibeln.
Mitt på denna flacka slätt står den lilla kullen Megiddo.
Där korsas världens huvudvägar. Den är central.
Om man behärskar den väg- korsningen behärskar man världen.
Den ligger mitt i centrum för allting.
Där dödades Saul och Jonathan i kampen mot filisteerna. I den dalen.
Där dödades Josia, pojkkungen som reformerade nationen.
Kung Josia dödades precis här av egyptierna.
Alexander den Store kämpade och segrade där.
Napoleon var där. Alla har varit där.
Under andra världskriget sände Churchill ett litet team officerare -
till Megiddo för att planera för slaget vid Harmagedon.
Tyskarna avancerade genom Grekland och Kreta -
och italienarna kom längs den Nordafrikanska kusten -
och hade nått Egypten.
Och Churchill trodde de båda skulle träffa på britterna i Harmagedon.
De planerade det sista slaget i andra världskriget precis där.
Men britterna vände slaget vid el-Alamein.
Tyskarna avvärjdes norrut och nådde inte Mellanöstern.
Churchill kunde Bibeln, och förvän- tade sig att striden skulle föras där.
Han hade fel, men den sista striden kommer att föras där.
Men det är inte en riktig strid.
Jesus kommer att döda alla världens samlade arméer -
på Esdrelonslätten - med ett ord.
Han kunde förbanna ett fikonträd som var dött nästa dag -
så Han kan förbanna en armé.
Bilden av Jesus som en massmördare -
är så främmande för hur världen vill se Honom -
att de har svårt att acceptera att Jesus blir ansvarig för så mångas död.
Men Han kommer för att föra krig, ridande på en vit häst.
Han är klädd i en mantel, dränkt i blod som inte är Hans eget -
och tar itu med de onda makterna i världen.
Detta är en Jesus som världen inte har hört talas om.
Som de inte vet om eller tror på. Vilken chock de står inför!
Men Jesus är ingen lättviktare.
Han är inte den ödmjuka, milda, blida Jesus som världen vill tro att Han är.
Han kommer tillbaka för att ta itu med ondskan.
Det är slutet på ondskans makt över världen.
Därför kommer Han tillbaka.
Och det kommer att ligga så många kroppar i dalen -
att Gud kommer att kalla på himlens fåglar för att de ska städa upp.
Ingen kommer att kunna begrava alla de kropparna.
Så himlens fåglar kommer och putsar benen.
Många fåglar flyger genom Israel.
När de migrerar mellan Europa och Afrika flyger de genom Israel.
Jag har sett himlen över Israel täckt av fåglar.
Pelikaner, storkar, hundratals, som flyger längs den smala, bördiga -
remsan mellan Arabiens öknar och Medelhavet.
Fåglar som inte kan flyga över Medelhavet kommer genom Israel.
Piloter i det israeliska flygvapnet måste lära sig allt om fåglarna.
De måste flyga mellan fåglarna för att kunna lyfta med sin jetplan.
I början gick många israeliska plan förlorade -
när fåglar antingen stoppade till motorerna eller krossade vindrutorna.
En pilot visade mig en karta över alla de olika fåglarnas rutter.
De flyger på olika höjd och lite olika vägar genom Israel.
Och piloterna måste lära sig dem alla för att kunna flyga mellan dem -
och nå en höjd de kan strida på.
Så jag kan förstå hur Gud kan kalla på fåglarna att komma och städa upp -
efter slaget vid Harmagedon. Det låter helt vettigt
Fåglarna rensar benen så att inga infektioner sprids.
Satan tillfångatas och kastas i fängelse.
Han kommer inte att kunna bedra nationerna igen.
Det är inte riktigt sant, men Satan kommer att vara borta ur bilden -
Antikrist och den falska profeten -
kommer att fångas levande och skickas direkt till helvetet, -
den brinnande sjön. Satan förvaras av någon märkvärdig orsak i fängelse, -
i den lägsta fängelsehålan där han inte längre kan skada världen.
Den oheliga treenigheten fördrivs.
Men en av Bibelns överraskningar är att Satan släpps fri igen -
i slutet av en period på tusen år, och han samlar ihop nationerna -
för en sista strid. Och den armén tågar mot Jerusalem.
Harmagedon är alltså inte en egentlig strid och bara den nästsista striden.
Den sista striden står när Satan samlar alla som levt under Guds styre-
under en kristen regering, med fred, rättvisa och välstånd -
och sådan hälsa att de som dör som hundraåringar anses dö för tidigt.
De som dör hundra år gamla anses dö en förtidig död.
I tusen år kommer välden att se vad det är att leva under kristet styre.
Man ska inte längre lära sig kriga.
Man kommer att använda de pengar vi nu använder för bomber och annat -
för att föda de hungriga och klä de nakna.
Det kommer att vara en idealisk värld i tusen år, men -
det kommer ännu att finnas människor som inte gillar det.
Det är den största tragedin.
Och i slutet av Kristi tusen år av styre kommer Satan att släppas fri.
Han får en sista chans att samla sina trupper, och det kommer han att göra.
Varför är folk inte nöjda med en värld som lever i fred -
och välgång och utan våld, där alla är trygga?
Varför gillar de det inte? De gillar det inte för att Gud bestämmer.
Det är syndens grundorsak.
Syndens orsak är inte fattigdom, som humanisterna säger.
Syndens orsaker finns inom oss. Inte i vår miljö.
Den beror på att vi vill bestämma själva och inte följa Guds väg.
Och även efter 1000 år av fördelarna med att leva under Guds regim -
i en värld där ondskan tas itu med och freden tas emot -
vill man inte leva under Guds styre.
Det är det yttersta beviset på att människan är syndig.
Det yttersta beviset att de vill göra som de själva vill, bestämma själva.
Det är syndens innersta väsen, ända sedan Edens lustgård.
Att inte följa Guds väg utan vår egen. Att köra vår egen grej.
Att själva bestämma vad som är ont och vad som är gott.
Att äta av frukten och uppleva både gott och ont.
Att själva bestämma vad som är rätt för oss.
Gud kommer att ge djävulen en sista chans -
att övertala människor att försöka kasta av sig världens gudomliga styre.
Det blir mycket kort. Eld från himlen kommer att förinta den armén.
De kommer att tåga mot Jerusalem, staden som vår Herre älskar.
Det är Satans sista försök.
Utan Antikrist och utan den falska profeten, hans sista försök -
att göra om det som hände i Eden och ta makten över mänskligheten.
Efter det, vad återstår det att göra?
En sista uppdelning av hela mänskligheten -
i dem som vill leva under Guds herravälde och de som inte vill det.
Så enkelt är det.
Därför är Satans sista tid i frihet snabbt åtgärdad -
och Satan skickas till Antikrist och den falska profeten i helvetet.
Två människor i finns alltså i helvetet redan, och Satan slår följe med dem.
Och sedan delas mänskligheten upp -
i onda och goda, de som gillar Guds herravälde och de som inte gör det.
Jesus kommer alltså för det första tillbaka för att frälsa de kristna -
för det andra för att omvända judarna -
för det tredje för att förvisa alla onda härskare -
och för det fjärde kommer Han tillbaka för att regera.
Att regera över Israel och över världen från Jerusalem.
När ni reser till Jerusalem reser ni till världens framtida huvudstad.
Där kommer FN:s riktiga högkvarter att vara, inte i New York, i Jerusalem.
Det är en spännande stad att resa till.
Det är en stad full av intressant historia och samtid att studera -
men kristna reser dit för att studera stadens framtid.
Detta kommer att vara FN:s nya högkvarter, under Herren, i Sion.
Han kommer tillbaka för att regera över världen i tusen år.
Och helgonen kommer att hjälpa Honom.
Inser ni att ni kommer att vara världens regering en dag?
På allvar?
Som vi sköter församlingen nu inger inte mycket hopp -
för hur vi ska styra världen. Det är nu vi borde visa -
att vi kommer att kunna styra hela världen.
Vi måste börja ligga i träning nu.
Göra oss redo att regera över hela världen med Kristus.
Han vill säga till dig: "Bra, du gode och trogne tjänare.
Jag sätter dig över tio städer."
Han håller utkik efter kristna Han kan lita på, för att regera över världen.
En gång när jag sade detta i en församling -
kom en man fram till mig och sade att jag hjälpt honom att hitta sitt jobb -
i Kristi kommande regering.
Han sade: "Jag har aldrig kunnat se något samband med mitt arbete -
och Guds rike, men nu kan jag se det!"
"Vad är ditt jobb?"
Han sade: "Att rensa Englands floder från föroreningar.
Det finns till och med lax i floden Thames nu.
Det har det inte funnits på många år. Mitt jobb är att rensa floder.
Jag trodde inte Herren kunde ha en plats för en sådan i sitt rike.
Men du sade att Jesus kommer att regera över den här världen.
Då behöver Han någon som rensar alla floderna!
Jag vill ha det jobbet!
Jag ska vara den bästa upprensaren av floder jag kan vara -
så att jag är redo och Han kan använda mig."
Plötsligt har ditt dagliga arbete i den här världen evig betydelse.
Plötsligt inser du att Han kommer att behöva oss i den här världen -
och Han letar efter pålitliga människor.
Goda och trogna tjänare som kan hjälpa Honom att styra världen.
När du inser det ser du ditt dagliga jobb i ett helt annat ljus.
Vi gör oss redo för tusenårsriket -
mycket mer måndag till lördag än på söndag.
Vi kommer inte bara att sjunga oändliga körer.
En del tror felaktigt att himlen kommer att vara -
en evig söndagsförmiddagsgudstjänst -
där varje kör sjungs 17 miljoner gånger innan vi börjar på nästa.
Jag är ledsen, men om det är himlen vill jag inte dit.
Jag tycker vissa söndagsgudstjänster är för långa som det är.
Och vissa predikanter ger en försmak av evigheten.
Om det är så det kommer att vara i himlen - räkna inte med mig!
Men det kommer att vara mycket mer intressant än så.
Redan här på jorden, innan vi kommer till den nya himlen och jorden.
Kristus letar efter kristna Han kan lita på att är trofasta i sin tjänst.
Kanske någon här får ansvar för tio städer.
Johannesburg, Port Elizabeth, Kapstaden.
Gör du dig redo för det?
Det sätt vi gör vårt arbete på nu, vad det än är -
står i vårt CV när Jesus kommer för att regera på jorden.
Tänk på det! När du går till arbetet på måndag går du för att förbereda dig -
för ditt framtida jobb i kungariket.
Är det inte spännande?
Jag garanterar inte att du kommer att få samma jobb.
Han kanske ger dig ett helt annat.
Men Han följer med hur trofast du är i det arbete du gör nu.
Och hur pålitlig du är, nu.
Så vet Han om Han kan använda dig i sin regering.
Han kommer alltså tillbaka för att härska över nationerna.
Detta är vad Bibeln kallar den första uppståndelsen.
I Bibeln kallas den "uppståndelsen från de döda".
Det viktigaste ordet här är "från".
Det kommer två uppståndelser av människor.
En före tusenårsriket och en efter.
Den före gäller sådana Guds tjänare som Han kan lita på.
De som kan hjälpa Honom att regera under denna världens sista tidsperiod.
Den första uppståndelsen är alltså en speciell uppståndelse -
från de döda. Många kommer att förbli i sina gravar.
"Salig och helig är den som har del i den första uppståndelsen." (Upp 20:6)
Han uppstår för att hjälpa Jesus att härska över världen.
Många tror att det bara finns en uppståndelse, men det finns två.
Och den första är för dem som Jesus kan lita på att härska med Honom.
Återstoden uppstår inte från döden förrän senare.
De får sina nya kroppar senare.
Det finns många löften både i GT och i NT att denna gamla jord inte tar slut -
med en smäll eller ett gny eller bara bleknar bort.
Den tar slut med ett kristet styre i 1000 år.
De som regerar och härskar med Honom.
Många har trott att de kan få till stånd detta tusenårsrike.
Adolf Hitler sade hans Reich, hans kungadöme, skulle vara 1000 år.
Han tog fasta på det. Andra stora härskare och diktatorer har trott -
att de kan skapa ett rike som består i 1000 år.
Den enda som kommer att kunna göra det är vår Herre Jesus Kristus.
Till och med Winston Churchill sade i sina krigstida tal: -
"[O]m det brittiska imperiet så varar i tusen år -
folk alltjämt skall säga: 'Det var deras största stund'."
Vi blev alla djupt berörda. "Om det brittiska imperiet varar i 1000 år..."
Men 10 år senare var det brittiska imperiet utplånat.
Det är borta. Med undantag för några få öar här och där.
Det är borta.
Han trodde säkert det skulle bestå i 1000 år.
Det enda imperium som kommer att bestå i 1000 år är Kristi imperium.
Det finns många löften i både Gamla och Nya Testamentet -
som helt tydligt gäller den här världen och förvandlingen av den här jorden.
Innan det kommer en ny himmel och en ny jord.
Jesaja förutsäger t.ex. att en dag ska någon som dör -
hundra år gammal kommer att anses ha dött i förtid.
Det går inte ihop med den nya himlen och jorden där man lever för evigt.
Och det går verkligen inte ihop med jorden sådan den är i dag.
Men under Kristi välde -
blir folk lika gamla som de blev före syndafloden.
Några hundra år, snarare än hundra.
Då Kristus härskar över jorden kommer hälsan att förbättras -
och folk lever längre.
Många av löftena om att vargen ska ligga bredvid lammet... Inte lejonet.
Otroligt många kristna tror att lejonet och lammet ska ligga invid varandra.
Vem är nu den amerikanska komikern... Berätta.
Han har gjort många filmer.
Hjälp mig någon. En amerikansk komiker. Han är jude.
Han har glasögon.
Woody Allen! Han sade: "Lejonet och lammet ska ligga tillsammans -
men lammet kommer inte att få mycket sömn."
Typisk Woody Allen kommentar.
Han trodde kristna tror att lejon och lamm ska ligga tillsammans.
Det står faktiskt att vargen ska ligga ner bredvid lammet.
"och lejon skall äta halm som oxar." (Jes 11:8)
Det är en bild av en förvandlad natur.
Där kommer barn att kunna leka med ormar.
Och ingen kommer att skada någon, inte heller barnen.
Gamla människor kan gå trygga på gatan.
Är det inte underbart?
I dag är äldre människor nästan rädda att gå ut på gatan.
Men GT lovar att äldre människor ska gå längs gatorna i trygghet.
Och barnen ska leka på gatorna.
Inga bilar? Det vet jag inte.
Men var passar alla dessa löften in?
De gäller den förvandlade jorden. Till och med naturen är förvandlad.
Då man ser på dem alla ger de en bild av en idealisk värld, i den här världen.
Detta kan uppfyllas endast när Jesus kommer.
Han härskar över den här jorden och till och med naturen gensvarar.
Vilken värld det kommer att bli!
Men det är inte ens det bästa, sedan kommer en ny jord och en ny rymd.
Det är nästan som om Han gav oss en chans att anpassa oss till en ny värld -
genom att göra denna så mycket bättre för en tid.
Jag är vad som kallas en premillenianist.
Jag tror Han återvänder för att regera över en här världen först -
innan den nya himlen och jorden skapas.
Det kommer att vara så underbart att vi knappast kan föreställa oss det.
Som jag kanske berättade, när jag predikade i Sydney, Australien -
sade jag att på den nya jorden finns ingen sol, inget hav och ingen sex.
De såg alla skakade ut och inte ett enda "halleluja" hördes.
Jag sade att den nya jorden är så härlig att de inte saknar de sakerna.
Inga hallelujarop. De såg fortfarande ut som om de ville lämna mötet -
och gå till stranden för att få så mycket sol, hav och sex som möjligt.
Men den nya världen blir så underbar att man inte saknar något av det.
Den kommer att bli underbar att utforska.
Man kommer att kunna utforska himlarna, såväl som jorden.
Tänk er att semestra på Saturnus.
Eller åka till Mars över veckoslutet.
Den nya himlen och jorden kommer att tillhöra oss.
Vi lever på den nya jorden. Men nu går jag för långt framåt i tiden.
Den här gamla jorden förvandlas då Jesus härskar över den.
Och de kristna utgör regeringen. Pålitliga kristna -
som utväljs för att hjälpa Jesus att styra över världen.
Förhoppningsvis finns ni med bland dem.
De ödmjuka ska ärva jorden, det sade Jesus.
De ska styra världen med en järnspira.
Det är inte grymt eller barbariskt, det kommer bara inte vara demokratiskt.
En värld utan val, omröstning, partier som strider sinsemellan.
Låter det bra?
Det låter bara bra om det är rätt person som sitter högst.
Och med Jesus blir det vad vi kallar en "välvillig diktatur".
Det betyder inga val, men ett gott styre lett av en man -
som skulle ge sitt liv för sina undersåtar.
Orsaken till att vi gillar demokrati är att den hindrar människor att få makt.
Om vi kunde hitta den rätta kungen för Sydafrika -
tror jag ni alla skulle rösta på honom.
Då skulle ni slippa hålla val. Vore det inte underbart?
När man hittar den rätta kungen är det den styrelseform vi är skapade för.
Vi är inte skapade till demokrati.
Vi gillar det bara för att vi med jämna mellanrum kan göra oss av med folk.
Därför föredrar vi det.
Vi är skapade att leva i ett kungarike, under en kung som skriver lagarna.
Det är vad vi djupast inom oss skulle föredra.
Bara vi kunde finna rätt kung. Och det är evangeliet: vi fann Honom!
Vi har funnit Sydafrikas kung! Den rätta kungen.
Och ju fler människor som lyder under Honom, desto lyckligare blir vi.
Desto friskare blir vi.
När Kristus återvänder kommer Han att härska över Sydafrika.
Från Jerusalem.
Och vi ska hjälpa Honom.
Låt oss se på ett löfte som finns både i Jesaja och Mika, med likadana ord.
"Ty undervisning skall gå ut från Sion, -
Herrens ord från Jerusalem.
Han skall döma mellan hednafolken -
och skipa rätt åt många folk.
Då skall de smida sina svärd till plogbillar -
och sina spjut till vingårdsknivar.
Folken skall inte mer lyfta svärd mot varandra -
och inte mer träna sig för krig." (Jes 2:3-4)
När trodde du det skulle ske?
Gud har lovat att så ska ske.
En dag kommer vår värld att vara sådan.
Det blir när Jesus återvänder som kungars Kung och herrars Herre.
En värld utan arméer och vapen.
Vapenindustrin är föråldrad.
Tänk på alla pengar som finns tillgängliga för värdiga ändamål -
och för att hjälpa människor i hela världen. Jag kan knappast vänta!
Mitt gensvar är: "Amen, kom, Herre Jesus!" Marana tha!
Det är ett ord som kommer att vara på allas läppar.
Det är den kristna församlingens äldsta bön.
Vi har det fortfarande på originalspråket i vår Bibel.
Marana tha! Herre, kom!
Alla kristna bör be den bönen.
Varje dag borde vi be: "Låt ditt rike komma...på jorden som i himlen."
Vi ber Kungen komma och upprätta Guds rike på jorden.
Kungarnas Kung är Jesus.
Han är statsministrarnas Stats- minister och presidenternas President.
Han är kungars Kung och herrars Herre som ska regera.
Nu ska jag gå vidare.
Detta är alltså inte vår slutstation, den finns på den nya jorden.
Men några goda dagar återstår ännu för den gamla jorden.
Vi ser fram emot den gamla jorden under kristet styre.
Nu kommer jag till det sista jag ville ta upp om Jesu återkomst.
Hur blir man redo? Hur gör man sig redo?
De kristna är de enda på jorden som vet vad framtiden bär med sig.
Gud har berättat det för oss.
Alla andra gissar.
De kan bara gissa hurdan framtiden blir. Vi vet.
Gud har berättat vad som kommer att hända.
Jag har märkt att det finns tre sorters människor.
De som lever i det förflutna, ser tillbaka på "den gamla goda tiden".
Till dem skulle jag säga att nostalgi inte är vad den varit.
Man kan leva i det förflutna, längta tillbaka till den gamla goda tiden -
och du kan sätta halmtak på huset...
I mitt land vill alla nu bo på landet i en gammal stuga med halmtak.
Men de vill att stugorna ska vara helt modernt utrustade.
Det ser ut som en gammal stuga, men inuti är den väldigt modern.
Folk vill inte leva utan sin frysbox och sin tvättmaskin och allt annat.
Det är modernt inuti, men utanpå ser det ut som ett postkort.
Det finns mycket nostalgi. Med modernt språkbruk kallas det "retro".
Det finns retrobilar som ser ut som den gamla Volkswagen Bubblan -
eller som den gamla Minin, men inte riktigt är det.
De har moderna motorer "under huden".
Men det finns en längtan efter den gamla goda tiden.
Att bevara något från det förflutna.
En del använder sina extra pengar till att köpa antikviteter.
Deras hus är fulla av gamla möbler och annat sådant.
De lever i det förflutna.
I Storbritannien finns det arkitektur som kopierar Tudorstilen.
På utsidan har husen svartmålade plankor -
så de ser ut som gamla korsvirkeshus, men de är inte alls sådana.
De är bara retro.
Vi ger den gamla goda tiden ett romantiskt skimmer.
Ingen vill återvända dit.
Men man vill känna att det förflutna var bättre än nutiden.
Så man väljer att leva i ett gammalt, moderniserat hus.
Ingen vill gå tillbaka till det förflutna -
då det inte fanns bilar, TV-apparater, mobiltelefoner - ingenting.
Vi tycker om moderna saker, men gillar att delvis leva i det förgångna.
Sedan finns det de som lever i nutiden, existentialister.
"Ät, drick och var glad, för imorgon är du död.”
Lev i ögonblicket, njut av allting nu, ingen vet hur länge det varar.
Låt oss flyga Concorde nu, innan den blir föråldrad.
Sådana människor lever i nutiden.
Därför försöker de haka på alla nya trender.
Vi måste leva nu, vi måste ha det nu.
Allting måste upplevas just nu.
Sedan finns det de som lever i framtiden. Kommunister t.ex.
Jag kände en sekreterare i kommunistpartiet -
som gav halva sin lön till kommunistpartiet.
Han levde för revolutionen som aldrig kom.
Han blev kristen och gick med i församlingen och sade till pastorn: -
"Jag ger hälften av min inkomst till kyrkan -
eftersom jag gav hälften av min inkomst till kommunisterna."
Den överväldigade pastorn sade: "Ingen av mina medlemmar gör så!"
Men kommunisterna lever för framtiden.
De är hängivna en framtid som aldrig kommer.
De kristna är morgondagens folk. Vi lever för framtiden.
Vi försöker inte leva i det förflutna, det kan vi inte.
Vi försöker inte leva i nuet och pröva och smaka på allting just nu.
Vi lever för framtiden.
En kristen riktar in sig mot framtiden, inte det förflutna eller nuet.
Vi är morgondagens folk.
Vi vet att detta liv endast är en tid av förberedelse inför framtiden.
Vi kommer att leva mycket längre där än vi gör här.
Vi ser detta liv i ett annat perspektiv. Vi är på genomresa.
Vi är främmande, vi är besökare, som från Mars eller någonstans.
Vårt medborgarskap är i himlen.
Vi använder vad vi kan här för det syftet -
men en kristen lever för framtiden och förbereder sig för den.
Folk retar oss. "Det är önsketänkande. Paj i himlen när man dör."
Det är bättre än helvetet: "Plåga i avgrunden när man dunstar."
Men vi lever verkligen för något i framtiden.
Jag accepterar kritiken.
Morgondagen börjar i dag.
Vilken skillnad skulle det verkligen göra i ditt liv -
om du levde mer för framtiden än för nuet?
Många lever först och främst för sin pensionering.
De sparar för att får en hygglig pension.
Planerar ett litet hem vid kusten där de kan vara på permanent semester.
Tror de.
Jag har känt så många som dött straxt efter att de gått i pension.
De har fått lämna allt.
Jag inbjöds att tala vid aktiebörsen i London.
För alla dem som handskas med våra pengar.
Och de ville ha en rubrik för mitt tal.
Jag sade: "Du kan inte ta det med dig, -
och kunde du det skulle det brinna upp."
De verkade inte gilla det, och vägrade gå ut med den rubriken.
Så jag ändrade det till: "Hur investerar man i framtiden bortom graven?"
Och det talade jag om.
Jag använde mig av Lukas kapitel 16.
Där säger Jesus att vi ska använda våra pengar till att skaffa vänner -
som välkomnar oss in i eviga boningar.
Jag frågade hur många som använde sina pengar till pensionssparande.
Så fort du dör är de pensionspengarna inte längre dina.
En liksvepning har inga fickor. Visste ni det?
Man kan inte ta det med sig.
Ändå försökte så många män på börsen febrilt göra pengar, här och nu.
Ingen av dem investerade på andra sidan graven.
Ingen av dem ens tänkte på det.
Så jag berättade för dem att de kan investera sina pengar bortom sin död.
Och att man är en dumbom om man inte gör det.
Vi lever alltså för framtiden.
Vi ser allt vi gör här som en förberedelse för framtiden.
Vi ser den här världen i framtidens ljus.
Det är ett helt annat perspektiv.
Men världen är så nära att många kristna lever som alla andra, för nuet.
För vad de kan ha nu, för vad de kan planera för sin pension.
Jag planerar egentligen inte att gå i pension.
Jag hoppas jag får gå direkt från det här jobbet till nästa.
Vi lever alltså för framtiden.
Hur förbereder vi oss för den framtiden?
Föreställ er att Jesus inte var på väg tillbaka till Planeten Jorden.
Skulle det göra någon skillnad i ditt dagliga liv?
Det är den stora frågan.
Och många kristna säger tyvärr: "Jag bara fortsätter som förut.
Jag har ett jobb att göra, en familj att ta hand om, saker jag vill uträtta.
Det skulle inte göra någon skillnad i mitt liv om Jesus inte kom tillbaka."
Om de vore ärliga skulle det vara vad de måste säga.
Men om Han verkligen kommer tillbaka -
även om Han inte kommer under min livstid -
kommer mitt dagliga liv att påverkas.
Nu då jag är 80 har jag börjat tänka -
att kanske Han inte kommer innan jag går.
Men det oroar inte mig: plats på första raden på det stora mötet.
Det stör inte mig om jag dör först.
Hur gör vi oss redo?
Först genom att sätta oss in i de bibelställen det gäller.
Jag måste nästan säga hela Bibeln, men det finns vissa delar av den -
som berättar mer om framtiden än andra delar.
Vi måste sätta oss noga in i de böckerna.
Tyvärr är Uppenbarelseboken, en av de viktigaste böckerna om framtiden, -
sådan att folk antingen flyr från den eller går för djupt in i den.
Någon sade att antingen är man tokig då man läser den eller blir det av den.
Överlag verkar kristna inte gilla att studera den boken.
De anser den vara för komplicerad, för skrämmande.
Därför har jag skrivit guideboken: "Come With Me Through Revelation".
Det är egentligen en mycket enkel bok, inte alls komplicerad.
Det är en mycket uppmuntrande bok.
Den hjälper dig att förbereda dig för framtiden på ett konkret sätt.
Men det finns också andra böcker i Bibeln som talar om framtiden.
Jesus gjorde sig mödan att berätta för oss, -
inte för att tillfredsställa vår nyfikenhet -
men för att ge oss tillräckligt information så vi kan vara redo.
Och vi måste kunna de delar av Bibeln vars avsikt är att göra oss redo.
För det andra sade Han: "Vaka och be."
Håll ögon och mun öppna.
Våra böner kan hjälpa till att forma framtiden.
Därför sade Han att vi ska be att Antikrist inte kommer på sabbaten.
Be för gravida kvinnor.
Våra böner kan påverka framtiden.
Vaka och be. Se på vad som händer i himlen och på jorden.
Vi kan påverka när vedermödan sker genom att be.
För det tredje: håll ut och övervinn.
Du kan öva dig i det nu, innan den stora vedermödan kommer -
i de mindre svårigheter du har nu.
Var trogen, lär dig hur du ska övervinna dem -
så gör du dig redo för de stora svårigheterna.
Du får nåd för de stora svårigheterna -
om du handskas rätt med de mindre svårigheterna nu.
För det fjärde: se på saken på längre sikt.
Alltför många handlar kortsiktigt.
De tänker på de allra närmaste åren i sitt liv.
De ser inte framåt, de lever inte långsiktigt.
Esau i Bibeln bytte ut framtiden mot nuet.
Och han kunde inte ångra det.
Han ville hellre ha soppa nu än ett arv senare.
De kristna är som Jakob. Vi lever för framtiden.
Vi är inte som Esau.
I Nya Testamentet är frågan om att vara redo en stor motiverade faktor -
för att leva för framtiden hellre än i det för förflutna eller i nuet.
Jag ska nämna två extrema åsikter.
Den första har de som väntar sig att Herren ska komma tillbaka för snart.
De väntar Honom vilket ögonblick, vilken dag som helst.
Han kunde komma ikväll.
Bibeln lär oss inte att tänka så om Hans omedelbara återkomst.
Vissa saker måste hända före det.
De som har delat upp Kristi återkomst i två delar -
tror att Hans första återkomst kan ske när som helst -
medan Hans följande återkomst kommer att föregås av tecken.
Så går det när man delar upp den.
Men om man tror, som jag gör, att det bara finns en andra tillkommelse -
gäller tecknen innan Han kommer.
Vi blir förvarnade, så jag tror inte Han kan komma tillbaka ikväll.
Eller imorgon. Eller under de kommande sju åren.
Jag kan inte se att Antikrist skulle ha visat sig ännu.
Jag är 80 och jag undrar om Han ska hinna komma under min livstid.
Kristna som har längtat efter Hans återkomst har dött, det kan jag också.
Men om man tror att Han kommer när som helst...
Jag måste själavårda en stackars tonårig flicka -
som tillbringade all sin tid på kyrko- gården vid föräldrarnas grav -
för hon ville vara med dem då Herren kom.
Jag måste hjälpa den stackars flickan ur denna neurotiska inställning.
Hon trodde Han var för nära, så hon väntade Honom när som helst.
Det finns vissa saker man inte skulle vilja hålla på med då Han kom.
Skulle du vilja att Han kom medan du älskade med din man eller hustru?
Skulle du vilja att Han kom medan du var på semester?
Eller medan du sysslade med en hobby, fiskade eller något sådant?
Jag säger detta, eftersom det är den sortens panik du grips av -
om du tror att Han är mycket nära. Hänger ni med?
Du går omkring på gatan och stirrar upp i molnen.
Det är en felaktig inställning.
Men det finns de som tror Hans åter- komst är för långt borta att bry sig om.
Det är den andra ytterligheten.
Det finns kristna väntar Honom när som helst -
och de som tror att Han inte kommer under deras livstid, Han är långt borta.
"Vi har gott om tid att förbereda oss så jag gör det inte ännu.
När det kommer närmare kan jag ändra mig lite, men inte ännu."
I 2 Petr 3 står det om folk som talar på det sättet.
Redan på NT:s tid fanns det de som sade: -
"Var är Han? Vi ser inga tecken på Hans ankomst. Den ligger långt borta."
Det är mycket intressant att i de liknelser som Jesus berättade -
om att förbereda sig och vara redo för Hans tillkommelse -
förekommer fraserna: "en lång tid" och "dröjde" i dem alla.
Brudgummen dröjde.
Herren som gav talenter åt sina tjänare var borta en lång tid.
Det verkliga beviset på om du är redo, är inte hur du beter dig -
om du tror att Han nästan är här redan -
utan hur du beter dig om du tror att Han inte kommer ännu på länge.
Det är beviset. För det Han söker är trofasthet -
människor, som vare sig Hans ankomst är nära eller långt borta, -
är trogna Honom hela tiden.
En gammal negro spiritual i Amerika -
som slavarna brukade sjunga. Och refrängen gick: -
"And He’ll find me hoeing cotton when he comes."
"Han kommer att finna mig på bomullsfältet när Han kommer."
Det är en fullkomligt harmonisk kristen sång.
Jag kommer trofast att göra det jag kan göra tills Han kommer.
Alla liknelser Han berättade, de kloka och de oförståndiga jungfrurna...
De kloka jungfrurna hade olja nog för att deras lampor skulle brinna länge.
Det är den verkliga testen, inte hur du beter dig om Han kommer imorgon -
utan hur du beter dig om Han inte kommer på länge.
Han bryr sig inte om vad du håller på med just när Han kommer -
utan om vad du gjort hela den tid Han har varit borta. Hänger ni med?
Det är inte en panikreaktion. "Han kan komma imorgon, jag måste..."
Ni skulle vara för ofta i kyrkan om ni tänkte så.
"Även om Han inte kommer på 100 år tjänar jag Honom troget nu.
Jag ligger i nu."
Det är fel motiv om vi tänker att Han kommer snart.
Vi vill att Han kommer snart. Vi ropar ut att Han ska komma snart: -
"Marana tha! Herre kom!
Kom och ta itu med den här världen, den är en enda röra.
Vi vill att Du ska regera och reda upp alltsammans."
Men det är inte det som är vår drivkraft.
Vår motivation är att när Han kommer kommer Han att fråga: -
"Vad har du sysslat med medan jag var borta?"
Alla Hans liknelser innehåller det budskapet.
Husets herre och brudgummen dröjde.
Och när de kom fann de de trofasta, och de som inte var det.
De som använt de talenter Han gett dem och de som inte gjort det.
De som hade tillräckligt med olja och de som endast hade lite.
Den verkliga testen gällande motivation för andra tillkommelsen är
om Han inte kommer på en lång tid.
Och då frågar Han vad du har gjort medan Han har varit borta.
Vi hoppas Han kommer snart, men det är inte motivationen till att vara redo.
Det är mycket viktigt.
Ett stort helgon sade så här: -
"Den som älskar Herrens tillkommelse -
är inte den som säger att den är fjärran -
inte heller den som säger att den är nära -
utan den som, vare sig den är fjärran eller nära, -
väntar på den med uppriktig tro, -
fast hopp och brinnande kärlek."
Det säger en hel del.
De som har tro, hopp och kärlek, vare sig Han är nära eller långt borta -
vare sig Han kommer imorgon eller om hundra år...
Men vi ska hålla ögonen öppna för tecknen.
Och vi kommer att veta när Han är ganska nära.
Nu kommer jag till Matteus 25.
Där berättar Han liknelser om sin återkomst för de troende.
Och de innehåller alla uttryck som syftar på en lång tid.
Och på det sättet kunde man veta vem som var redo.
Det var dröjsmålet som avslöjade vem som gjort sig redo.
Inte vad de gjorde då Han kom, utan vad de gjort medan Han var borta.
Beviset på beredskapen är inte om Han kommer tidigare -
utan om Han kommer senare och du fortfarande arbetar trofast.
Vi har 4 liknelser: tjänaren, jung- frurna, talenterna och får och getter.
De beskriver alla hur vi ska vara redo.
Och vägen till beredskap är att börja nu.
Han berättade dessa liknelser för sina egna lärjungar på Olivberget.
Det är betydelsefullt att de befinner sig precis dit Han ska återvända -
och Han ger dem tecknen på sin återkomst och hur de ska vara redo.
Men det är intressant att de som inte var redo -
och lyssna noga - skickas till helvetet.
De troende som inte är redo skickas till helvetet.
De ord Han använder om dem är dem Han alltid använde om helvetet: -
mörker, kasta ut, gråt och tandagnisslan.
Det räcker med Matt 25 för att visa att uttrycket "En gång frälst -
alltid frälst" inte stämmer.
Liknelse gäller Hans egna lärjungar.
"Var redo för min återkomst, genom trogen tjänst, annars..."
Vad hände de fem oförståndiga jungfrurna?
De stängdes ute i mörkret.
Mannen som inte använt sin talent stängs också ut i mörkret.
Han ska placeras tillsammans med de icke-troende.
Troende kan alltså hamna där de icke-troende finns, om de inte är redo.
Detta är inte sagt för att skrämma lärjungarna, ge dem fobier -
eller göra dem neurotiska, utan det är ett konstaterande av fakta.
De som är redo för Hans återkomst uppstiger med Honom -
får nya kroppar och får regera med Honom. Vi behöver höra det.
Jag har skrivit ner fem saker vi behöver för att vara redo.
För det första behöver vi personlig tro.
Vi måste vara Hans egna, vi måste vara troende.
Vi ska höra till dem vilkas knän böjs och tunga bekänner.
De som inte känner Gud eller inte lyder evangeliet är inte redo.
Så det första man måste ha för att vara redo är en personlig tro.
Vad handlar livet om?
Det handlar inte om popularitet, njutning, berömmelse eller befordran -
eller framgång eller förmögenhet.
Vi är här för att söka Gud.
För att bli en del av Hans familj. Det är hela meningen med livet.
Människor söker så många andra saker och andra belöningar.
Vi bör söka Herren medan Han låter sig finnas.
Om vi inte finner Honom innan Han avslöjar oss -
hade det varit bättre om vi aldrig hade fötts.
Det är den nakna sanningen.
Tro och trofasthet är samma ord på grekiska och hebreiska.
En personlig tro är trofast.
Det första kravet för att vara redo är alltså en personlig tro på Kristus.
Det andra kravet är fortsatt tjänst.
Han upprepar många gånger att Han vill finna människor som trofast tjänar.
Den först liknelsen handlade om en förvaltare som sörjde för personalen.
Han gav dem inte mat och dryck då de behövde den.
Husbonden kom hem och fann att tjänare inte betjänade hushållet.
Fortsatt tjänst. Jag upprepar: det är inte vad vi gör när Han kommer -
det är vad vi gör medan Han är borta som Han bryr sig om.
Det handlar inte om vad vi gör på söndagarna, utan på vardagarna.
Vad vi gör på söndagarna ingår, men det är viktigare vad vi gör i veckan.
På söndagen är det jämförelsevis lätt att tjäna Herren -
genom gudstjänst, för alla andra gör det också.
Men när du är ensam under veckan är det en annan sak.
"Bra, du gode och trogne tjänare!" säger Han.
"Gå in i din herres glädje!"
Hans belöning för trogen tjänst är mer tjänst!
Varför vi skulle klaga på befordran förstår jag inte. Det är belöningen!
Även här i världen blir man befordrad om man utför sitt arbete väl.
Man får mer ansvar. Så verkar Herren också.
Man tjänar Honom i det lilla så får man större jobb.
Han letar efter människor som är trogna i det lilla.
I Lukas 16 säger Han: "Om du är trogen med lite pengar -
ger jag dig mycket pengar att ha ansvar för."
Vår Herre är mycket praktisk.
Han förväntar sig trofasthet i pengaaffärer.
"Han kommer att finna mig på bomullsfältet när Han kommer."
Den tredje saken: privat helighet.
Han kommer ihåg saker om vårt liv här.
Vi bör inse att Han vet.
En av de större bevekelsegrunderna är att inte skämmas då Han kommer.
Det är viktigt att vår privata helighet nu kommer att behaga Honom då.
Han blir så glad att vi har hållit ut.
Att vi inte slöat till.
Om vi verkligen ser fram emot att bli perfekta -
kommer vi att vilja ha så mycket av det vi kan, redan nu.
"Och var och en som har det hoppet till honom renar sig..."
Kan ni föreställa er en flicka som ska gifta sig -
och ni frågar om hon ser fram emot bröllopet.
"Bröllopet, vilket bröllop?"
"Du är ju förlovad! Du ska gifta dig!"
"Jag hade egentligen inte tänkt på det. Jag njöt av att vara förlovad."
Det är svårt att föreställa sig.
Vi är trolovade med Kristus nu, vi ska gifta oss med Honom i framtiden.
Vi är trolovade med Honom.
Men en trolovad person ser fram emot bröllopet.
En flicka som ska gifta sig tänker på vad hon ska ha på sig.
Hon måste boka tid hos frisörskan och göra sin brudkista i ordning.
En brud ser fram emot bröllopet och förbereder sig för det.
Av erfarenhet vet jag att det börjar så fort de förlovat sig.
Från det ögonblicket lever de för bröllopet och förbereder det.
Men de kristna kan glömma att bröllopet inte hållits ännu.
Vi är förlovade med Kristus och förbereder oss för bröllopet.
Vi är Hans brud.
För en tid sedan talade jag i en skola.
Och barnen ställde frågor.
Och en av dem frågade varför Jesus inte var gift.
Och jag sade att Han skulle gifta sig.
Efteråt sade rektorn åt mig: "Vad var det du lärde mina barn?
Vad menar du med att Jesus ska gifta sig?"
Jag sade: "Kan du inte din Bibel?" Det kunde han inte.
Han insåg inte vad det betyder att vi ska vara Kristi brud.
Och äktenskapet ska fullbordas.
Därför kommer alla jordiska äktenskap att försvinna.
Vi kommer alla att vara gifta med Kristus.
En brud som inte gör sig redo för bröllopet är en ologisk person.
För det fjärde: gemenskap.
Gemenskap. Lyssna till detta från Hebreebrevet: -
"Och låt oss inte överge våra sammankomster...
och det så mycket mer som ni ser att dagen närmar sig." (Hebr 10:25)
Vilken dag? Dagen då Han kommer tillbaka.
Antalet kristna som inte längre kommer samman ökar.
De blir privatkristna. De lämnar församlingarna.
"Jag kan vara kristen på egen hand."
Men vill du förbereda dig bör du ha gemenskap med andra kristna.
"Överge inte era sammankomster..."
När Han kommer tillbaka är vi alla med om en stor sammankomst.
Börja öva att leva med andra kristna redan nu!
Förbered dig för den dag då vi alla kommer att vara ett.
Förena dig med så många kristna du kan, nu. Träffa dem.
Var inte en kristen ensamvarg.
Det existerar ingenting sådant som privatbön.
Jesus sade visserligen att vi skulle gå in i ett rum och stänga dörren -
men sedan sade Han att vi skulle säga: "Fader vår som är i himlen".
När du ber, ber du som en del av Kristi kropp.
Det finns många andra delar i kroppen som har samma behov som du.
Du kan inkludera dem: "Giv oss i dag vårt dagliga bröd."
"Förlåt oss."
Jag är oroad över mängden av vad jag kallar "jag-mig" sånger.
Som om det vore bara jag och Herren.
Att tillbe tillsammans är gemenskap.
Men även när du ber enskilt, säg: "Vår Far."
Du är inte ensam. Du är en del av kroppen.
80-talet var "jagets årtionde".
Vi håller på att bli mycket individualistiska, utan att inse det.
Vi sjunger alla dessa "jag-sånger" om mig och Herren -
istället för "vi-sånger". "Vår Far, vi tillber Dig."
Det är bara "Jag gör". "Jag älskar dig, Herre."
"Mina tankar, mina känslor för Dig, Herre."
Det är mycket individualistisk lovsång.
De flesta av dessa sånger skrevs i enskildhet.
De skrevs när någon var ensam tillsammans med Herren.
De blev mycket personliga och mycket jagcentrerade.
Men vi borde tillbe Herren tillsammans.
Till och med när du är ensam i sovrummet. "Vår Far."
"Ge oss i dag vårt dagliga bröd."
Det är ett nytt sätt att förhålla sig till enskild bön.
Jag har skrivit en liten bok om att utöva bönens principer i praktiken.
Där skriver jag bl.a. om samma sak.
Låt oss alltså inte överge våra sammankomster.
"Och det så mycket mer som ni ser att dagen närmar sig."
Vi förbereder oss för Hans återkomst så kristna möts tillsammans nu, -
för vi kommer alla att ropa "Halleluja!" tillsammans sedan.
Alla Herrens människor på ett och samma ställe, tillber samma Herre.
Det har ingen betydelse då om du är baptist, anglikan, eller presbyterian.
De etiketterna ramlar av och vi använder dem aldrig mer.
Jag orsakade nästan ett upplopp på Nordirland -
när jag sade att jag inte trodde det skulle finnas några katoliker i himlen.
Människorna satt i chockad tystnad.
Jag talade till 3000 personer, katoliker och protestanter.
Jag sade: "Jag tror ärligt talat inte det finns några katoliker i himlen."
Det var så tyst att "man kunde höra en bomb falla".
Sedan sade jag: "Jag tror inte det finns några protestanter i himlen.
Jag tror inte där kommer att vara några baptister eller presbyterianer.
Jag tror det bara kommer att finnas kristna i himlen."
Då förstod de, och jag kunde knappast tro vad som hände sedan.
Plötsligt, överallt i den största samlingslokalen i Belfast -
började katoliker och protestanter krama om varandra.
TV-kamerorna var där, -
och jag hörde en kameraman säga han aldrig sett något liknande.
Tillsammans gjorde vi anspråk på att medan vi var tillsammans i 5 dagar -
skulle det inte förekomma en enda händelse -
som polisen eller armén skulle behöva gripa in i.
Under fem dagar var vi en förenad kropp av Herrens folk -
alla fyllda av den Helige Ande.
Det var ett möte med karismatiska katoliker och protestanter.
Vi gjorde anspråk på Andens makt att kontrollera Nordirland.
I fem dagar var polis och armé helt sysslolösa.
Vi försökte visa Nordirland att kristna tillsammans, i den Helige Ande -
kunde kontrollera våldet i en stad.
Jag rekommenderar det. Det går.
Vilken demonstration det var!
Alltså sammankomster, att ha gemenskap.
Låt mig ge er en annan översättning. av Hebr 10:25 som jag citerar.
"Låt oss inte sluta upp med att mötas tillsammans -
som en del har för vana att göra.
Men låt oss uppmuntra varandra.
Och detta så mycket mer som ni ser dagen närma sig."
När tiderna blir svåra och mödorna ökar -
kommer vi kristna att nödgas komma tillsammans.
Vi behöver vara tillsammans då hela världen hatar oss.
Jag talade med en fin kvinnlig missionär -
som jobbat i Kongo under oroligheterna där.
Jag glömmer aldrig vad hon sade.
Hon är en evangelisk, protestantisk missionär.
Hon sade: "Rebellerna i Kongo tog oss -
några romersk katolska nunnor och mig -
och de våldtog oss alla tillsammans på samma säng.
När man våldtas tillsammans med katolska nunnor -
ropar man till samma Jesus.
Jag lärde mig något genom den erfarenheten."
Gemenskap var nummer fyra. Nummer fem är global evangelisation.
Den står i direkt relation till Hans ankomst.
Vi kan påskynda Hans ankomst -
genom att göra det Han sade vi skulle göra.
"Och detta evangelium om riket ska förkunnas i hela världen...
Sedan ska slutet komma." (Matt 24:14)
Det är församlingens uppgift.
En orsak till att Jesu andra tillkommelse fördröjs -
är att vi inte har gjort vårt jobb.
Han håller tillbaka återkomsten tills vi har fullgjort uppgiften -
att predika evangeliet för varje etnisk grupp.
Nummer sex. Jag insåg inte att jag egentligen har sju punkter.
Socialt engagemang.
En av de mest kända evangeliska kristna i Storbritannien -
hette Anthony Ashley Cooper.
Mitt på Picadilly Circus i London står ett minnesmärke över honom.
Kommer ni ihåg statyn Eros mitt på Picadilly Circus?
Statyn föreställer inte Eros utan Agape.
Det är Anthony Ashley Coopers minnesmärke.
Han ärvde titeln earl av Shaftesbury.
Lord Shaftesbury ägnade sitt liv åt att förbättra förhållandena för arbetarna.
Han försökte begränsa antalet timmar som barnen i kolgruvorna arbetade.
Han arbetade med Wilberforce för att avskaffa slaveriet.
Shaftesbury var vida känd för att försöka förbättra sociala förhållanden.
Men hans huvudsakliga drivfjäder var Jesu återkomst.
I varje brev han skrev till drottningen, parlamentsledamöter och -
premiärministern skrev han: "Amen, kom Herre Jesus!"
Det var det som var drivkraften bakom hans sociala arbete.
Om vi verkligen tror att vi kommer att regera över världen med Jesus -
kommer vi att arbeta med sociala frågor nu -
för att förbättra människors levnadsvillkor.
Vi åskådliggör det kommande kungariket -
genom att förbättra denna värld.
Eftersom Jesus återvänder befattar sig många kristna inte med -
sociala och politiska frågor.
Lord Shaftesbury visste bättre. Vi gör det eftersom Han kommer tillbaka -
och vi vill visa nu hurdant Hans kungarike kommer att vara.
Då jag första gången kom hit var apartheid ännu i bruk.
Jag gjorde vissa förutsägelser och därför ställdes mina möten in.
Man undrade om jag var kommunist.
Det var mitt först besök, för länge sedan. Ett underligt besök.
Jag sade att en rättfärdig Gud är lika bekymrad över orättvisa -
som Han är över omoral.
Problemet är att högersinnade kristna bekämpar omoral -
vänstersinnade kristna bekämpar orättvisor -
och Gud säger att Han vill att de ska bekämpa både och.
Han är en rättfärdig Gud.
Han bryr sig om både orättvisor och omoral.
Hans folk ska bekämpa dem båda.
Ju bättre du inser att Han kommer tillbaka, -
ju mer bekämpar du orättvisor nu.
Det är ett resultat av att du ser framåt.
Åskådliggör kungariket nu, ta ansvar för andras liv nu.
Och nummer sju: trogen uthållighet.
Förföljelsen brer ut sig, svåra tider väntar oss -
det är allt svårare att leva för Kristus -
och lättare att dö för Kristus. Det är i den riktning utvecklingen går.
Att dö martyrdöden är i dag helt sannolikt.
Ditt namn skrivs in i Livets bok genom tron -
och det står kvar genom trofasthet.
Tro och trofasthet är ju samma ord.
Det finns 80 ställen i Nya Testamentet -
som varnar oss att inte falla, att inte ge upp.
Som varnar oss att inte gå under utan att överkomma.
De 80 ställena berättar att det inte är den tro vi börjar med -
utan den tro vi slutar med som kommer att frälsa oss.
Jag ger er endast en vers för att understryka det.
Aposteln Johannes skriver: -
"Ja, kära barn, förbli nu i honom, -
så att vi kan ha frimodighet när han uppenbarar sig -
och inte behöver stå där med skam inför honom när han kommer."
"Förbli i honom." (1 Joh 2:28)
Trogen uthållighet gör oss redo för Hans återkomst.
Jag ska understryka två saker som tydligt syns i Matt 25.
Först: den olycka som drabbar dem som inte är redo.
Den olycka som drabbar dem som inte är redo.
Jag sade redan tidigare att orden som används hänvisar till helvetet.
De används om troende som inte är redo.
Jag ska räkna upp orsakerna till att de hamnar i helvetet.
Försummade plikter, illa behandlade medtjänare, -
för lite olja i lampan, nedgrävda talenter, -
och ingen hänsyn för Jesu bröder.
De allra flesta av dessa är underlåtenhetssynder.
Inte onda saker som gjorts, men goda saker som inte har gjorts.
Det är troligare att du inte är redo för Jesus på grund av vad du inte gjort -
än på grund av saker du gjort.
Till sist, deras olycka som inte är redo och deras glädje som är redo.
Låt oss avsluta med något positivt. "Gå in i min glädje!
Dela min lycka."
När min dotter dog, endast 36 år gammal -
hade hon gjort mera för kungariket på jorden än de flesta gör under 70 år!
Jag var mycket stolt över henne.
Hon berättade aldrig vad hon gjort, vi fick reda på det senare.
Hon hade understött missionärer, adopterat föräldralösa på Haiti...
Hon hade gjort så mycket och berättade aldrig om det.
Jag sade till Herren: "Herre, jag är stolt över min dotter.
Men vad tänkte Du om henne?"
Och genast kom ett mycket oväntat svar av Herren: -
"Hon var en av mina framgångar."
Så står det på hennes gravsten: "En av Herrens framgångar."
Vore det inte förfärligt om Herren sade: -
"Du är en av mina misslyckanden"?
Hon hade gjort tillräckligt under de 36 åren.
Så Herren sade: "Hon var en av mina framgångar."
Jag predikade över den meningen på begravningen.
Jag sade att det är den frågan vi alla måste ställa oss.
När Han kommer, säger Han: "En av mina misslyckanden."
Eller "En av mina framgångar."
Jag tror jag ska avsluta här.
Jag ska bara på minna er om den fantastiska versen i Lukas 12.
"Jag säger er sanningen: -
Han ska fästa upp sina kläder -
och låta dem lägga sig till bords och själv komma och betjäna dem."
Vilken glädje!
Att Herren serverar mig mat!
Låt oss be.
Amen, kom Herre Jesus!
Vi vill se Dig.
Och vi vill att världen ska se Dig.
Och vi vill att världen ska ha behållning av Ditt styre.
Att få se Ditt styre ge alla frid, välgång och rättvisa.
Herre, Du har gett oss en dröm i dag.
Men vi vet att det inte bara är en dröm, att allt kommer att besannas.
Herre, Du har lovat det och vi tror på det löftet.
Du har hållit Dina löften så ofta, vi kan tro att Du håller resten av dem.
Så Herre Jesus, kom, kom snart!
Förunna oss att vara redo -
så att vi inte behöver skämmas då Du kommer.
Vi ber om det för Ditt namns skull.
Jesus. Amen.
Översättning: Himlen TV7