DAVID PAWSON "Kristuse tagasitulek"
Ma pole veel päästetud.
Tõsi, võid öelda, et sind on päästetud,
kui lisad, et sind päästetakse ja sa saad kord päästetud.
Väga harva lisatakse seda ja mainitakse ainult minevikku.
Loen teile minu kolm lemmikut lõiku Uuest Testamendist.
Kõigepealt heebrea kirjast:
"Kristus.. ilmub teist korda mitte enam patu pärast,
vaid päästma neid, kes teda ootavad."
See tähendab, et pääste on veel ees ja me ootame seda.
See on Heebrealastele 10:28.
Kuigi see on mu veendumuste vastu, annan teile peatüki- ja salminumbrid.
Järgmisena Roomlastele 13:11: "Käes on tund unest virguda,
sest nüüd on meie pääste lähemal kui siis, kui me usklikuks saime."
Selgemini ei saakski öelda.
Meie pääste on lähemal kui siis, kui usklikuks saime.
Arvatakse, et kui tulime usule, siis saime päästetud ja ongi kõik.
Üldsegi mitte.
Meie pääste on lähemal kui siis, kui uskuma hakkasime.
1. Peetruse 1:5 on veel üks:
"Keda usu kaudu Jumala väes hoitakse päästeks,
mis on viimsel ajal valmis ilmuma."
Jällegi ootame päästet ning et meid päästetaks.
Seetõttu ütles Jeesus:
"Aga kes peab vastu lõpuni, see pääseb."
Nii et ootame oma tulevikupäästet,
mis on seotud Tema tagasitulekuga maa peale.
Me ihude lunastus on osa sellest.
Mida tähendab olla päästetud?
See ei tähenda nii väga Põrgust pääsemist.
See on otsekui lisatasuks.
See tähendab olla päästetud kõigist me pattudest
ja saada taastatud Jumala sarnaseks, saada täiuslikuks -
seda tähendab mulle päästetud saamine.
Tema tagasituleku teiseks põhjuseks on juutide vabastamine.
Juute ootab ees helge tulevik, kui Ta naaseb.
Piibel ütleb, et nad saavad näha, kelle nad on läbi torganud.
Sakarja kuulutas seda ette ja seda mainitakse uuesti Ilmutuses.
Nad näevad Jeesust
ja midagi muud juudid pöördumiseks ei vajagi.
Seda vajas Saulust Tarsosest Damaskuse teel.
Teadmisest, et Jeesus elab, piisab juudi veenmiseks,
et Ta on nende Messias, mitte meie vaid nende Messias.
Oleme vastu võtnud nende Messia, mitte meie Messia.
Jumal ei ole Iisraeli suhtes veel lõpetanud.
Ta ei ole neid hüljanud.
Ütlesin seda eile hommikul.
See oli katastroof, kui kristlusest sai Rooma impeeriumis riigiusund.
Mitte ainult kristlaste vaid ka juutide jaoks.
Juutide tagakius algas ametlikult, kui keisrist sai kristlane.
Constatinus nägi nägemuse ristist
ja talle öeldi, et selle märgi läbi ta võidab.
Sellest ajast alates pandi rist Rooma mõõgale,
et nad võidaksid ristimärgi abil.
Antisemitism levis kui kulutuli juutide ja sünagoogide vastu.
Nagu näitasin teile Rooma kirjast,
tungis antisemitism kohe päris alguses ka kirikusse.
Juute koheldi kui Jumalast hüljatuid
ning nad vahetati koguduse vastu välja.
Kui vaadata nime "Iisrael",
mis esineb 70 korda Uues Testamendis,
kasutatakse seda igal pool - väljaarvatud ühes kohas -,
etniliste juutide kohta, mitte koguduse kohta.
Kogudus ei ole uus Iisrael.
Meid on paganatena ehk muu rahvana
poogitud vana Iisraeli kui metsõlipuu külge.
Tõestuseks, et Jumala armastus on välja valatud me südamesse,
on asjaolu, et meil on armastus juudi rahva vastu.
Olen märganud ikka ja jälle,
et kui inimesed täituvad Püha Vaimuga,
tekib neil spontaanselt armastus juudi rahva vastu.
Ilmselt esimest korda elus
hakkavad nad mõtlema Iisraelist kui Jumala valitud rahvast.
See on juhtunud paljude kristlastega, keda tean.
Isegi ilma et neile räägiti.
Kui Jumala armastus valatakse välja su südamesse,
siis kuna Jumal armastab juute, hakkad ka sina juute armastama.
Armastad neid, isegi kui nad on Jumalale pettumuse valmistanud.
Armastad neid esiisade pärast, nagu Jumalgi armastab.
Aabraham, Iisak ja Jaakob on usu läbi ka meie esiisad.
Asendusteoloogia viljelejad saavad Jeesuse naasmisel šoki.
Iisrael saab päästetud Jeesuse läbi ja saab üheks meiega.
Üks kari, üks Karjane igaveseks.
Nii et tulevik kuulub juutidele ja paganatele.
Ilmutuses öeldakse, et iga silm saab Teda näha,
ka need, kes Tema on läbi torganud.
Tema tuleku kolmandaks põhjuseks
on eemaldada türannid, kes on lõpuajal inimkonna diktaatorid.
Ta tuleb tagasi sõdima.
Ta ei tule tagasi Rahuvürstina.
Kui Ta tuli Rahuvürstina, siis tuli Ta eesli seljas.
Piibel ütleb, et Ta tuleb tagasi valgel hobusel.
Ta tuleb sõdima, mitte rahu tooma.
Tuleb võitlema viimses õiglusesõjas.
Püha kolmainsus - Isa, Poeg ja Püha Vaim
astuvad vastu ebapühale kolmainsusele -
Saatanale, antikristusele ja valeprohvetile viimses lahingus.
See ei ole päriselt sõda.
Selle võidab üks mees.
Seal pole palju võitlemist.
Selles sõjas, mida kutsume Harmagedooniks
selle toimumispaiga järgi Megiddo mäel Põhja-Iisraelis,
ei toimu lahingut.
Jeesus võidab selle sõja ühe relvaga - oma keelega.
Rooma sõduril oli kaks erinevat mõõka.
Üks oli pikk kitsas mõõk, mida tavaliselt peame mõõgaks.
See oli mõeldud kahevõitluseks ja mõõgavõitluseks.
Neil oli veel üks mõõk, mis oli sellise kujuga
ja keskel oli selline vahe ning üleval kaheosaline käepide.
Kui kujutad ette sellist käepidet ja siis sellise kujuga mõõgatera,
mille keskel on vahesoon.
Seda kasutati, kui üks mees võitles rahvahulga vastu.
Seda kasutati edasi-tagasi veheldes.
See oli väga raske.
Seda kasutati niimoodi ringikujuliselt.
Kui sa selle lähedale sattusid, lõikas see sul käe või jala otsast.
Üks mees võis niimoodi 50 meest endast eemal hoida
selle laia mõõgaga niiviisi vehkides.
Kas tahad teada, mis kujuga see oli?
Keele kujuga.
Seetõttu öeldakse, et Jumala Sõna
on kui kaheterane mõõk, mis lõikab luuüdini välja.
Jumala Sõna on võimas.
Lõpus kogunevad kõik
juudi rahva vastu kõikide vägede kohtumispaigas,
milleks on Harmagedoon või Megiddo.
Võid sinna ka tänapäeval minna.
See on maailma risttee.
Megiddos ristuvad teed
Aasiast Aafrikasse ja Araabiast Euroopasse.
See on sõna otseses mõttes maailma risttee.
Selle kohal olev väike küla kannab nime Naatsaret.
Jeesus võis väikse poisina lamada sellel mäel
ja vaadata Megiddole, jälgides, kuidas maailm sealt möödus.
Just seal on aset leidnud ajaloo mõned suurimad lahingud.
Juudamaa on rida mägesid,
kuid selle lõhestab kolmnurgakujuline maalapp,
mida kutsutakse Jisreeli tasandikuks.
Sellel on Piiblis mitmeid nimetusi.
Keset seda tasandikku on see väike Megiddo mägi,
kus paikneb n-ö maailma risttee.
See on ülioluline.
Kui omad kontrolli selle risttee üle, siis valitsed maailma.
Oled täpselt kõige keskmes.
See oli paik, kus toimus lahing vilistitega.
Saul ja Joonatan tapeti just sealsamas orus.
Seal tapeti Joosija,
noorest poisist kuningas, kes koondas uuesti rahva.
Seal hukkus egiptlaste käe läbi ka kuningas Joosija.
Aleksander Suur võitles ja vallutas seal.
Napoleon oli seal.
Kõik on seal olnud.
Teises maailmasõjas saatis Winston Churchill
väikse meeskonna Briti ohvitsere Megiddosse,
et seal kavandada Harmagedooni lahingut.
Sakslased liikusid alla läbi Kreeka ja Kreeta.
Itaallased liikusid mööda Põhja-Aafrika rannikut
ja jõudsid Egiptuseni.
Churchill arvas, et need mõlemad
kohtuvad Briti armeega Harmagedoonis.
Nad plaanisid Teise maailmasõja viimast lahingut just sinna paika.
Tegelikult Briti väed pöörasid lahingu tagasi Egiptuse lähedal
ja niimoodi hoiti sakslased põhjas, eemal Lähis-Idast
ning seda lahingut ei toimunud.
Churchill tundis Piiblit ja eeldas, et viimne lahing toimub seal.
Ta eksis.
Viimne lahing toimub seal ja see pole päris lahing.
Jeesus hukkab kogu maailma armee,
mis on kogunenud sellele Jisreeli tasandikule.
Ta teeb seda sõnaga.
Ta võis needa viigipuud ja see kuivas järgmiseks päevaks.
Ta võib ka armee needa.
Kuid see mõte, et Jeesus on massimõrvar,
on niivõrd kaugel sellest, kuidas maailm Teda näha tahab.
Seega on väga raske aktsepteerida seda,
et Jeesus võiks olla vastutav nii paljude surmas, kui Ta naaseb.
Ta tuleb sõda pidama, Ta tuleb valgel hobusel,
Ta tuleb verest läbiligunenud rüüs, kuid see pole Tema veri,
ja Ta tuleb ära võitma kurje jõude siin maailmas.
See on Jeesus, kellest maailm kuulnud pole,
kellest ei see tea ega kellesse ei usu.
Neid tabab tõeline šokk.
Jeesus ei ole nõrk vastane,
Ta pole malbe, leebe, õrn Jeesus, kelleks maailm Teda peab.
Ta tuleb tagasi kurjust ära võitma.
See on kurjuse valitsusaja lõpp maal.
Sellepärast Ta tulebki tagasi.
Surnukehad reostavad selle oru nii väga,
et Jumal kutsub taevalinnud seda puhastama.
Keegi ei suudaks matta kõiki neid surnukehi.
Seega taevalinnud tulevad neid luid puhastama.
Kas te teate, et nii paljud linnud lendavad läbi Iisraeli?
See on kui koridor lindudele Euroopast ja Aafrikast.
Kui nad rändavad, lähevad nad läbi Iisraeli.
Olen Iisraelis näinud taevast, mis on lindudega kaetud.
Pelikanide parved, kurgede parved.
Sajad linnud lendavad
läbi selle kitsa viljaka riba Araabia kõrbede ja Vahemere vahel.
Rändlinnud, kes ei saa Vahemerd ületada,
lendavad läbi Iisraeli.
Iisraeli piloodid ja lennuvägi peavad linde tundma õppima.
Reaktiivlennukiga startides
peavad nad õhku tõusmiseks lendama lindude vahelt läbi.
Varemalt läksid paljud Iisraeli lennukid kaduma,
sest linnud lämmatasid reaktiivmootori
või purustasid piloodikabiini esiklaasi ning nad kaotasid lennukeid.
Üks piloot näitas mulle kaarti erinevate lindude teekondadest.
Nad lendavad eri kõrgustel ja veidi erinevat marsruuti mööda.
Iisraeli piloodid peavad õppima lindude teekondi läbi Iisraeli
ja lendama nende vahelt läbi
ning tõusta kõrgustele, kus saavad osaleda lahingus.
Mõistan, miks Jumal kutsub taevalinnud seda kaost koristama
pärast Harmagedooni lahingut.
See on loogiline.
Linnud puhastavad luud ja nii ei saa ükski nakkus levida.
Saatan võetakse kinni ja visatakse vangi.
Öeldakse, et ta ei saa enam rahvaid eksitada.
See pole küll päris tõsi, kuid siiski Saatan on eemaldatud.
Metsaline või antikristus ja valeprohvet võetakse elusalt kinni
ning saadetakse otse Põrgusse, tulejärve.
Saatanat hoitakse mingil kummalisel põhjusel vangis
kõige sügavamas vangikongis, kus ta ei saa maailma kahjustada.
Seega ebapüha kolmainsus on eemaldatud.
Piiblis öeldakse suure üllatusena,
et Saatan lastakse vabaks tuhande aasta lõpus.
Ta kogub rahvad kokku viimseks lahinguks.
See armee marsib Jeruusalemma.
Lisaks sellele, et Harmagedoon ei ole päris lahing,
on see eelviimane lahing, mitte viimane.
Viimane on see, kui Saatan kogub kõik need,
kes on elanud Jumala käe all, kristliku valitsuse all,
kus on rahu, õiglus ja õitseng ning selline tervis,
et saja-aastasena surevaid peetakse varalahkunuteks.
Tuhat aastat maailm näeb,
milline maailm võiks olla kristliku valitsuse all.
Inimesed lakkavad õppimast sõjataktikat.
Raha, mida kasutame praegu tankide ja pommide jaoks,
kasutatakse vaeste toitmiseks ja riietamiseks.
Tuhat aastat on kui ideaalne maailm,
kuid ka siis on veel inimesi, kellele see ei meeldi.
See on suurim tragöödia.
Tuhandeaastase rahuriigi lõpuks vabastatakse Saatan.
Talle antakse viimane võimalus
oma väed koondada ning ta teeb seda.
Hämmastav, aga miks ei ole inimesed rahul maailmaga,
kus on rahu ja õitseng, kus pole vägivalda ja kus on turvaline?
Miks see neile ei meeldi?
Neile ei meeldi see, sest Jumal juhib seda.
See on tegelikult patu algne põhjus.
Seda ei põhjusta vaesus, see on humanistlik selgitus.
Patt tekib meie sees, seda ei põhjusta me keskkond.
Seda põhjustab me tahe olla enda peremees
ja mitte elada Jumala viisil.
Isegi pärast tuhandeaastast heaolu,
mil oli võimalik nautida Jumala valitsust maailmas,
kus kurjus on eemaldatud ja rahu on vastu võetud.
Nad ikka ei taha elada Jumala valitsuse all.
See on viimne tõestus sellest, et inimesed on patused.
Viimne tõestus, et nad
tahavad ajada oma asja ja olla enda peremehed.
See ongi patu olemus juba Eedeni aiast alates.
Mitte elada Jumala viisil, vaid enda viisil ja teha oma asja.
Otsustada ise, mis on hea või kuri ja süüa selle puu vilja.
Kogeda mõlemat ja otsustada, mis on meile õige.
Jumal annab Saatanale viimase šansi või võimaluse
veenda inimesi vallutama Jumala valitsust.
See on vägagi lühiajaline.
Piibel ütleb, et taevast langeb tuli, mis hävitab selle armee.
See marsib Jeruusalemma linna,
mida kirjeldatakse kui linna, mida meie Issand armastab.
See on Saatana viimane katse.
Seda ilma antikristuseta ja ilma valeprohvetita.
Tema viimne katse korrata seda,
mis juhtus Eedeni aias, ja saavutada võim inimkonna üle.
Mis siis pärast seda peab veel juhtuma?
Ainult veel kogu inimkonna viimane lõhenemine nende vahel,
kes tahavad elada Jumala valitsuse all ja kes ei taha.
Nii lihtne see ongi.
Seetõttu lõpetatakse Saatana viimane katse kiiresti
ja ta ühineb siis Põrgus valeprohveti ning antikristusega.
Kaks inimest on juba Põrgus.
Saatan ühineb nendega.
Siis toimub inimkonna suur lõhenemine heaks ja kurjaks,
nendeks, kellele meeldib Jumala valitsus ja kellele mitte.
Jeesus tuleb tagasi esmalt, et päästa kristlased.
Teiseks, et juudid pöörduksid.
Kolmandaks, et eemaldada kõik kurjad valitsejad.
Neljandaks, Ta tuleb tagasi valitsema.
Valitseda Iisraeli üle ja maailma üle Jeruusalemmast.
Kui lähed Jeruusalemma, lähed tulevasse maailma pealinna.
Seal saab olema tõeline Ühinenud Rahvaste peakorter.
Mitte New Yorgis, vaid Jeruusalemmas.
Sinna linna on põnev minna.
See on imeline linn,
et õppida minevikku, mis on täis ajalugu.
See on ka huvitav linn oleviku uurimiseks,
kuid kristlased käivad seal tulevikku uurimas.
Sellest saab Ühinenud Rahvaste maailma peakorter
Issanda alluvuses Siionis.
Ta tuleb tagasi valitsema
ja juhtima maailma tuhande aasta vältel.
Pühad aitavad Teda.
Kas mõistate, et teist saab ühel päeval maailma valitsus?
Tõesti.
Kusjuures viis, kuidas praegu kogudust juhime,
ei anna palju lootust ajaks, mil valitseme maailma.
Peaksime näitama praegu, et suudame valitseda kogu maailma.
Peame juba praegu harjutama.
See on üks viis valmistuda.
Kui valitseme koos Kristusega kogu maailma üle,
siis Ta tahab sulle öelda:
"Hästi tehtud, ustav sulane, panen su kümne linna üle."
Ta otsib kristlasi, keda Ta võib usaldada seda maailma juhtima.
Ma ei unusta kunagi, kui rääkisin sellest ühes kirikus.
Üks mees tuli ja ütles pärast:
"Aitasid mul näha oma ametit tulevase Kristuse valituse juures.
Ma pole kunagi suutnud näha seost oma töö ja Jumala riigi vahel.
Nüüd ma näen seda."
Küsisin: "Mis on te amet?"
Ta ütles: "Inglismaa jõgede puhastamine saastatusest.
Thamesi jões on isegi lõhet, mida polnud olnud aastaid.
Minu töö on jõgede puhastamine.
Ma kunagi ei arvanud,
et Jumala riigis on osa kellelgi, kes puhastab jõgesid.
Nüüd räägid, et Jeesus valitseb selle maailma üle tuhat aastat,
seega on Tal vaja kedagi, kes puhastab jõgesid."
Ta ütles, et ta tahab seda tööd.
Ta ütles, et tahab anda endast parima, et olla parim jõgede puhastaja
ning olla valmis selleks, et Issand saaks teda kasutada.
Äkitselt on su igapäevatööl siin maailmas igavikuline tähendus.
Äkitselt näed, et Ta vajab meid selles maailmas.
Ta otsib usaldusväärseid inimesi,
häid ja ustavaid sulaseid, kes aitavad Tal maailma juhtida.
Kui seda mõistad,
hakkad oma igapäevatööd teises valguses nägema.
Valmistume millenniumiks esmaspäevast laupäevani rohkem,
kui seda pühapäeval teeme.
Me ei laula lihtsalt ülistuslaule igavesti.
Mõned inimesed jätavad meile Taevast vale mulje,
et see on nagu lõputu pühapäevane teenistus,
kus iga ülistuslaulu lauldakse 17 miljonit korda,
enne kui järgmine laul võetakse.
Kui see on Taevas, siis ma ei taha sinna minna.
Mõned praegused teenistused on juba liiga pikad
ja mõned jutlustajad mõjuvad "igavikulistena".
Kui Taevas saabki selline olema, siis jätke mind välja.
See on sellest kaugelt põnevam.
Isegi siin maa peal, enne kui jõuame uue maa ja taevani,
otsib Kristus neid, keda usaldada, et nad teevad oma tööd ustavalt.
Ta paneb võib-olla kellegi siit kümne linna üle.
Johannesburgi, Port Elisabethi, Kaplinna üle.
Kas valmistud selleks?
Viis, kuidas teeme oma tööd praegu, mis tahes töö see on,
sellega kirjutame oma CV-d ajaks, mil Jeesus valitseb maailma.
Selline mõte teile!
Kui lähed tööle esmaspäeva hommikul,
valmistud oma tulevaseks tööks Jumala riigis.
Kas pole põnev?
Ma ei garanteeri, et saad sama ameti.
Ta võib anda sulle hoopis teise töö.
Ta vaatab, kui ustav oled töös, mida teed praegusel hetkel
ja kui usaldusväärne oled praegu.
Sellal Ta teab, kas saab sind kasutada oma valitsuses.
Nii et Ta tuleb tagasi rahvaid valitsema.
Seda kutsub Piibel esimeseks ülestõusmiseks.
Seda kutsutakse Piiblis ülestõusmiseks surnute seast välja.
Võtmesõnaks on siin "välja".
Toimub kaks inimeste ülestõusmist.
Üks enne millenniumit ja teine pärast seda.
Esimene on Jumala ustavate sulaste ülestõusmine,
kes aitavad Tal maailma valitseda selle viimases faasis.
Esimene ülestõusmine on eraldi ülestõusmine -
surnute seast välja, s.t paljud jäävad veel haudadesse.
Õnnistatud ja püha on see, kes saab osa sellest ülestõusmisest.
Nad äratatakse aitamaks Jeesusel valitseda maailma õigel moel.
Paljud arvavad, et tulemas
on ainult üks ülestõusmine, kuid tegelikult on kaks.
Esimene on neile,
keda Jeesus saab usaldada maailma valitsemise koos Temaga.
Teised äratatakse üles alles hiljem.
Nad saavad oma uued ihud hiljem.
Nii Uues kui Vanas Testamendis on palju tõotusi,
et see maailm ei lõppe pauguga ega ka ei haihtu ära.
See lõpeb tuhandeaastase kristliku valitsusega
ja nendega, kes valitsevad koos Temaga.
Hämmastav on see, kui paljud on märganud seda tuhandet aastat
ja arvanud, et nemad suudavad selle luua.
Adolf Hitler ütles, et tema "reich", tema riik vältab tuhat aastat.
Ta võttis selle mõtte siit.
Teised suured valitsejad ja diktaatorid on arvanud,
et suudavad alustada riiki, mis kestab tuhat aastat.
Ainus, kes seda teha suudab, on meie Issand Jeesus Kristus ise.
Isegi Winston Churchill ütles oma sõjaaegsetes kõnedes:
"Kui Briti impeerium kestaks ka tuhat aastat,
siis praegu on selle parim hetk."
Ta liigutas me kõigi südameid:
"Kui Briti impeerium kestab tuhat aastat.."
Kümne aasta pärast oli Briti impeerium lagunenud.
See on läinud, välja arvatud mõned saared siin-seal.
See on läinud.
Kui ta seda kõnet pidas, usun, et Churchill uskus,
et Briti impeerium kestab tuhat aastat.
Kristuse impeerium on ainus, mis jääb kestma tuhat aastat.
Nii Uues kui Vanas Testamendis on mitmeid tõotusi,
mis on seotud selle maailmaga ja selle maailma muutumisega,
enne kui tulevad uus taevas ja uus maa.
Näiteks Jesaja kuulutab ette, et tuleb päev, mil igaüht,
kes saja-aastaselt sureb, peetakse varalahkunuks.
See ühti uue taeva ja maa ideega, kus elatakse igavesti.
Kohe kindlasti ei sobi see praegusesse maailma.
Kristuse valitsemise all
muutuvad vanused selliseks nagu nad olid enne uputust.
Mõnesaja-aastasteks, vähemalt 100-aastaseks.
Kristuse valitsuse all tervis paraneb ja vanus pikeneb.
Paljud tõotused, kus hunt lebab tallekese kõrval,
mitte lõvi kõrval..
Paljud kristlased arvavad, et lõvi ja tall lebavad kõrvuti.
Kes on see Ameerika koomik?
Öelge mulle!
Ta on paljudes filmides.
Aidake mind keegi!
Ta on juudist Ameerika koomik.
Vabandust.
Ta on prillidega.
Woody Allen, just tema!
Ta ütles: "Ühel päeval lõvi ja talleke heidavad kõrvuti magama,
aga talleke ei saa väga und."
Tüüpiline Woody Alleni märkus.
Tema sõnul kristlased arvavad, et lõvi ja tall magavad kõrvuti.
Tegelikult on seal, et hunt magab talle kõrval.
Lõvi sööb heina, nagu härg.
See on pilt täiesti muutunud loodusest,
kus lapsed saavad mängida madudega.
Mitte keegi ei oleks enam ohtlik, isegi mitte lastele.
Seal ütleb, et vanad inimesed võivad turvaliselt tänavatel käia.
Kas see pole tore!
Praegu eakad kardavad isegi tänavatele minna.
Vanas Testamendis on tõotus,
et eakad saavad turvaliselt tänavatel käia.
Lapsed mängivad tänavatel.
Kas autosid ei ole?
Ma ei tea.
Mis aega kõik need tõotused sobituvad?
Need räägivad muudetud maailmast,
isegi loodus on totaalselt muudetud.
Kui need kõik kokku panna,
tekib pilt ideaalsest maailmast selles maailmas.
Ainus aeg, kuhu see kõik sobiks,
on see, kui Jeesus tuleb ja valitseb selles maailmas
ning isegi loodus reageerib Tema valitsemisele.
Milline maailm see küll olema saab!
Isegi see ei ole parim.
Pärast seda tuleb uus maa ja uus taevas.
Ta justkui annaks meile võimaluse kohaneda uue maailmaga,
tehes selle maailma teatud ajaks nii palju paremaks.
Mind peetakse eel-millenniumistiks.
Usun, et Ta tuleb maailma tuhandeks aastaks valitsema
enne kui luuakse uus taevas ja uus maa.
See saab olema imeline, suudame seda vaevu ette kujutada.
Võib-olla rääkisin, et kui jutlustasin Sydneys Austraalias,
ütlesin neile, et uuel maal ei ole päikest, merd ega seksi.
Kõik olid väga pettunud nägudega ja keegi ei hüüdnud halleluuja.
Ütlesin, et uus maa on nii imeline, et me ei igatse neid kolme asja.
Nad ikka ei hüüdnud halleluuja,
justkui nad oleksid tahtnud lahkuda ja kiirustada Bondi randa,
kus saab päikest, merd ja seksi nii palju kui süda kutsub.
Uus maailm on nii imeline, et sa ei igatse neid kolme asja.
Seal saab olema niivõrd põnev uudistada.
Samuti saad uudistada ka uues Taevas.
Kujuta ette, kuidas oleks minna puhkusele Saturnile
või külastada nädalavahetusel Marsi?
Uus taevas ja uus maa on kõik meie päralt.
Me elame uuel maal, kuid see tuleb hiljem.
See maailm muutub täielikult Jeesuse valitsemise all
ning valitsus koosneb ustavatest ja usaldusväärsetest kristlastest,
kes valitakse aitama Jeesust maailma valitsemisel.
Loodetavasti oled sina nende seas.
Alandlikud pärivad maa, Jeesus ütles seda.
Nad pärivadki.
Piibel ütleb, et nad valitsevad maailma raudsauaga.
See ei ole julm ega barbaarne.
See tähendab lihtsalt, et see ei ole demokraatlik.
Kujuta ette maailma, kus ei ole valimisi ega hääli,
kus pole parteisid, kes omavahel sõdivad.
Kas see meeldiks sulle?
Mulle meeldiks see vaid siis, kui õige inimene on tipus.
Kui meil on Jeesus,
siis tekib selline valitsus nagu "heatahtlik diktatuur".
See tähendab, et ei ole valimisi ega hääli,
vaid hea valitsus, kelle loob mees, kes annaks oma elu vaeste eest.
Mees, kes annaks oma elu oma kodanike eest.
Meile tegelikult meeldib demokraatia sellepärast,
sest see hoiab üksikinimese võimult.
Kui leiaksime Lõuna-Aafrika jaoks õige kuninga,
siis usun, et te kõik hääletaksite tema poolt.
Võiksite siis valimistest loobuda.
Kas poleks tore?
Kui leiad õige kuninga,
siis selliseks valitsusvormiks ongi meid loodud.
Meid ei loodud demokraatiaks.
Meile meeldib see, sest see annab võimaluse
teatud aja tagant juhtidest vabaneda.
Seetõttu eelistame seda.
Meid loodi elama kuningriigis, kuninga all, kes seab ise reeglid.
Sügaval südames me tegelikult eelistaksime seda,
kui suudaksime leida õige kuninga.
See ongi evangeelium - me leidsimegi Ta.
Leidsime Lõuna-Aafrika kuninga, õige kuninga.
Mida rohkem inimesi tuleb Ta valitsuse alla,
seda õnnelikumad ja tervemad me oleme.
Ühel päeval nii saabki olema, kui Kristus tuleb tagasi.
Ta valitseb Lõuna-Aafrikat Jeruusalemmast.
Meie aitame Teda valitsemisel.
Vaatame nüüd üht tõotust,
mida mainitakse nii Jesajas kui Miikas, täpselt sama tekst:
"Siionist lähtub Seadus ja Jeruusalemmast Issanda sõna!
Ja tema mõistab kohut paganate vahel
ning juhatab paljusid rahvaid.
Siis nad taovad oma mõõgad sahkadeks ja piigid sirpideks;
rahvas ei tõsta mõõka rahva vastu ja nad ei õpi enam sõdimist."
Mis te arvate, millal see pidi juhtuma?
See on Jumala tõotus, see juhtub kindlasti.
Ühel päeval on meie maailm selline.
Seda siis kui Jeesus naaseb
kuningate Kuninga ja isandate Issandana.
Maailm ilma sõjaväe ja sõjatehnikata.
Sõjatööstus muutub kasutuks.
Kui mõelda, palju raha jääb üle õigeteks ettevõtmisteks
ning meeste, naiste ja laste aitamiseks üle kogu maailma.
Ma ei jõua seda ära oodata.
Selle kõige peale tahan öelda: "Tule, Issand Jeesus!
Maranatha!"
See on teie hoone nimi.
See sõna saab olema kõigi huulil.
See on kristliku koguduse üks vanim palve.
See on endiselt algkeeles, milles seda kasutati.
See ei ole inglise keeles.
Maranatha - Issand, tule!
Iga kristlane peaks seda palvetama.
Peaksime igapäevaselt palvetama:
"Su riik tulgu maa peale, nagu see on taevas!"
Palume, et Kuningas tuleks ja rajaks Jumala riigi maa peale.
Kuningate Kuningas on Jeesus.
Ta on peaministrite peaminister, presidentide president,
kuningate Kuningas ja isandate Issand.
Ta tuleb valitsema.
Lähen nüüd edasi.
Selgitasin seda üsna põhjalikult,
et see pole me lõplik saatus, sest see on juba uues maailmas.
Vanal maailmal on ka veel head ajad ees.
Meie ootame vana maailma, mis on kristliku valitsuse all.
Jõuan viimase teemani,
mida tahtsin käsitleda Kristuse tagasituleku teema juures.
Kuidas end valmis seada ning olla selleks valmis?
Kristlased on ainsad inimesed maal, kes teavad, mida tulevik toob.
Jumal on meile öelnud.
Kõik teised aimavad.
Nad võivad vaid aimata, mida tulevik toob.
Meie teame.
Jumal on näidanud meile, mis juhtuma hakkab.
Minu arvates elavad maa peal kolme sorti inimesed.
Need, kes elavad minevikus,
kes vaatavad pidevalt tagasi vanadele headele aegadele.
Neile ütleksin, et nostalgia pole enam seesama.
Võid elada minevikus, igatseda vanu aegu,
võid kaunistada maja rookatusega ning teha, mida iganes.
Mu kodumaal tahavad kõik nüüd minna maale
ja elada vanas rookatusega majakeses.
Kõigepealt aga tahavad kõiki tänapäeva mugavusi sinna.
Kuigi näeb välja nagu vana talu,
aga kui sisse astud, on see väga kaasaaegne.
Külmkapist ja pesumasinast ei loobu keegi.
Seest tehakse kõik uueks, väljast paistab nagu šokolaadikarp.
Palju nostalgiat levib.
Kaasaaegne sõna selleks on retro.
Tehakse retroautosid.
Mõni näeb välja nagu vana Volkswagen Beetle, aga mitte päris,
või nagu vana Mini, aga mitte päris.
Need on palju modernsemad, neil on uus mootor ja muu kapoti all.
See on igatsus vanade heade aegade järele,
kus üritame hoida alles midagi minevikust.
Mõned ostavad vaba raha eest antiikesemeid kokku.
Nende majad on vana mööblit ja muud taolist täis.
Nad elavad minevikus.
Meil on Suurbritannias arhitektuuristiil nimega Mock Tudor.
Majadel on kiviseinale löödud mustaks värvitud lauad,
et see näeks välja nagu vana puust ja tellistest maja,
kuigi see pole üldse nii.
See on jällegi retro.
Me ilustame vanu häid aegu.
Keegi ei tahaks nende juurde tagasi minna.
Kuid tahame tunda, et minevik oli parem kui olevik.
Nii et otsustame elada vanas majas uute mugavustega.
Keegi ei taha tegelikult tagasi minevikku minna,
kus pole autosid, telereid, mobiiltelefone või mida tahes.
Meile meeldivad kaasaaegsed asjad,
kuid meeldib mõelda, et osaliselt elame minevikus.
Mõned elavad olevikus.
Kutsume neid eksistentsialistideks.
"Sööge, jooge ja olge rõõmsad, sest homme sureme!"
"Ela hetkes, naudi kõike praegu, sest kes teab, kui kauaks on seda!"
"Naudime seda praegu!"
"Lendame Concordega praegu, enne kui see kasutuselt kaob."
Need inimesed elavad olevikus.
Seetõttu üritavad nad iga uue trendiga kaasa minna,
sest peame elama hetkes ja saama seda just praegu.
Iga uus asi tõmmatakse olevikku ja saame selle praegu.
Lisaks inimesed, kes elavad tulevikus.
Kommunistid elavad tulevikus.
Teadsin ühe parteirühmituse peasekretäri,
kes andis pool oma sissetulekust kommunistlikule parteile.
Ta elas revolutsiooni nimel, mida kunagi ei tulnudki.
Ta sai kristlaseks, liitus kogudusega ja ütles pastorile:
"Annan pool oma sissetulekust kogudusele,
sest andsin pool sissetulekust kommunistlikule parteile."
Pastor tõusis püsti ja ütles: "Ükski mu liige isegi ei tee seda!"
Kommunistid elavad tuleviku nimel.
Nad on pühendunud tulevikule ning usuvad, et see tuleb.
See ei tule kunagi, kuid nad elavad tulevikus.
Kristlased on homse-inimesed, meie elame tuleviku nimel.
Me ei ürita elada minevikus, sest me ei saa seda teha.
Me ei püüa elada vaid olevikus,
maitsta kõike, mis võimalik ja teha kõike, mis võimalik, praegu.
Me elame tuleviku nimel.
Kristlane keskendub tulevikule, mitte minevikule ega olevikule.
Me oleme homse-inimesed.
Teame, et see elu on vaid ettevalmistus tulevikuks,
kus elame palju kauem, kui siin.
Näeme seda elu teisest aspektist.
Me vaid astume läbi, oleme võõrad, külalised.
Meie kodakondsus on Taevas.
Siin kasutame, mida saame selleks eesmärgiks,
kuid kristlane on keegi, kes elab tuleviku nimel.
Ta valmistub selleks.
Inimesed norivad meid, et see on: "surres pääsen paradiisi".
Vastan alati, et see on parem kui "valu Põrgus, kui siit jalga lased".
Me elame tõesti millegi nimel, mis on Taevas,
elame tuleviku nimel ja aktsepteerin seda kriitikat.
Homme algab täna.
Kuidas see muudaks su elu tegelikult,
kui elaksid rohkem tuleviku kui oleviku nimel?
Paljud elavad peamiselt valmistudes pensioniks.
Nad säästavad raha, et saada korralik pension.
Plaanivad majakest mere äärde, kus pidada lõputut puhkust.
Nad arvavad nii.
Tean nii paljusid, kes lähevad pensionile
ja surevad siis nii ruttu ning jätavad selle kõik maha.
Mind kutsuti rääkima Londoni börsil kõigile neile,
kes meie rahaga tegelevad.
Nad palusid pealkirja, millega mu loeng välja kuulutada.
Ütlesin, et tahan rääkida järgnevast:
"Sa ei saa seda kaasa võtta, ja kui võtaksid, põleks see ära!"
Neile ei paistnud see meeldivat ja nad keeldusid seda avaldamast.
Muutsin selle järgmiselt:
"Kuidas investeerida tulevikku pärast surma?"
Sellest ma neile rääkisingi.
Sain kasutada Luuka 16, kus Jeesus ütles,
et kasutage oma raha ja tehke selliseid sõpru,
kes võtaksid teid vastu igavestesse telkidesse.
Küsisin: "Paljud teist panevad kõik vaba raha pensionifondi?"
Hetkel, mil sured, pole see pension enam sinu oma.
Surilinal puuduvad taskud.
Kas teadsid seda?
Sa ei saa seda kaasa võtta.
Ometi püüavad mehed seal börsil õhinal raha teha nüüd ja praegu.
Ükski neist ei investeerinud elusse pärast surma.
Ükski neist ei mõelnud sellele.
Ütlesin, et nad võivad kasutada oma raha,
et investeerida elusse pärast surma.
Oleksid rumal, kui seda ei teeks.
Nii et meie elame tuleviku nimel.
Näeme kõike seda siin kui ettevalmistust tulevikuks.
Näeme seda maailma tuleviku valguses.
See on täiesti teistsugune vaatenurk.
Kardan, et läheme maailmaga niivõrd kaasa,
et paljud kristlased elavad olevikus, nagu kõik teisedki.
Selle nimel, mida saavad praegu ja mida plaanivad pensionipõlveks.
Mina ei plaani väga pensionile jääda.
Loodan, et võin selle töö pealt minna otse järgmisele.
Siin me oleme, et elada tuleviku nimel.
Kuidas valmistuda selleks tulevikuks?
Oletame, et Jeesus ei pöördu tagasi maa peale.
Kas see muudaks, kuidas igapäevaselt elad?
See on see suur küsimus.
Arvan, et paljud kristlased ütleksid:
"Ei, ma lihtsalt jätkaksin nii, nagu siiani olen elanud.
Mul on töö, mul on pere toita.
Mul on ambitsioonid, mida tahan saavutada.
See ei muudaks sugugi mu igapäevast elu,
kui Jeesus ei tuleks tagasi."
Kui nad oleksid ausad, peaksid nad nii vastama.
Tegelikult aga, kui Ta tuleb tagasi,
isegi kui Ta ei tuleks minu eluajal, on mu igapäevaelu teistsugune.
Nüüd 80-aastasena hakkan arvama,
et Ta ei pruugi tagasi tulla enne, kui ma siit lahkun.
Mind see ei heiduta,
sest saan suurel kohtumisel koha esireas.
Ma ei muretse, kui ka enne suren.
Kuidas me siis valmistume?
Kõigepealt selle läbi, et õpime tundma olulisi kirjakohti.
Tahan peaaegu öelda, et kogu Piiblit,
kuid on teatud osad, mis räägivad rohkem tulevikust.
Peame neid raamatuid hästi tundma õppima.
Kahjuks Ilmutuse raamatu puhul,
mis on üks peamisi raamatuid tulevikust,
inimesed kas põgenevad selle eest või satuvad liialt vaimustusse.
Keegi ütles, et see kas leiab su hulluna või teeb sind hulluks.
Enamasti märkan, et kristlastele ei meeldi seda raamatut uurida.
Nad leiavad, et see on liiga keeruline või hirmutav.
Seetõttu kirjutasin raamatu "Tule koos minuga läbi Ilmutuse!"
Tegelikult on see väga lihtne ja mitte üldsegi keeruline raamat.
See on ka väga julgustav raamat.
See aitab sul väga reaalselt tulevikuks valmistuda.
Teised Piibli raamatuid räägivad samuti tulevikust.
Jeesus võttis vaevaks rääkida, mitte me uudishimu rahuldamiseks,
vaid anda meile küllaldaselt infot, et oleksime valmis.
Peame tundma neid Piibli lõike,
mis on mõeldud me ettevalmistamiseks.
Teiseks, Ta ütles: "Valvake ja palvetage!"
Hoidke oma silmad lahti ja suu lahti!
Meie palved võivad aidata seda tulevikku kujundada.
Sellepärast Ta ütles antikristuse ilmumise kohta:
"Palvetage, et see ei juhtuks hingamispäeval!
Palvetage rasedate naiste eest!"
Meie palved võivad mõjutada tulevikku.
Nii et valvake ja palvetage!
Hoidke oma silmad lahti, mis toimub maa peal ja Taevas.
Võime palvetamise läbi mõjutada hädade ajastust.
Kolmandaks, pidage vastu ja võitke!
Seda saad harjutada praegu, enne kui suur viletsus tuleb.
Jää ustavaks praegustes väikestes hädades
ning õpi neid ületama ja seeläbi valmistud suureks katsumuseks.
Saad armu suureks kitsikuseks,
kui tegeled praegu väikeste hädadega õigesti.
Neljandaks, vaata pikka perspektiivi!
Paljud näevad vaid lähitulevikku.
Nad mõtlevad vaid paari järgmise aasta peale oma elus.
Nad ei mõtle ette, ei vaata asju pikas perspektiivis.
Eesav oli inimene Piiblis, kes andis tuleviku ära oleviku eest.
Ta ei polnud võimeline sellest meelt parandama.
Ta võttis pigem supi praegu, kui päranduse hiljem.
Kristlased on nagu Jaakob - elame tuleviku nimel.
Me ei ole Eesavid.
Kuidas olla valmis?
Uues Testamendis on tohutu motivatsioon
elada tulevikule, mitte minevikule või olevikule.
Tahan aga mainida kaht äärmuslikku vaadet,
et võiksime need kõrvale jätta.
Kõigepealt need,
kel on Issanda tulekust liiga lähiajaline arusaam.
Nad ootavad, et Ta tuleb kohe, iga hetk, paari päeva pärast.
Ta võib tulla ka täna õhtul.
Pühakiri ei õpeta, et meil peaks olema arusaam,
mida kutsutakse "Ta tuleku immanentsuseks".
Selleks peavad teatud asjad veel juhtuma.
Need, kes on Ta tuleku kaheks jaotanud, usuvad,
et Ta esimene tagasitulek võib toimuda iga hetk.
Ta järgmisel tagasitulekul on teatud märgid.
See juhtub siis, kui selle kaheks jaotad.
Kui usud, mida rääkisin ja usun, et on vaid üks teine tagasitulek,
siis need märgid ilmuvad enne, kui Ta tuleb.
Seega meid hoiatatakse.
Nii et minu arusaamist mööda Ta ei saaks veel tulla
täna õhtul ega homme ega ka järgmised seitse aastat.
Seda juhul kui antikristus on ilmunud, kuid ma ei näe teda veel.
80-aastasena mõtlen, et kas Ta tuleb mu eluajal.
Paistab, et läheb veidi kiireks.
Kes olen mina?
Kristlased, kes igatsesid Ta tulekut, on juba surnud.
Sama võib ka minuga juhtuda.
Kui aga usud, et see läheneb..
Pidin üht 14-aastast tüdrukut nõustama,
kes veetis kogu oma aja surnuaial, kuhu ta vanemad olid maetud.
Ta tahtis surnuist tõusta koos nendega, kui Issand tuleb.
Vaene tüdruk, pidin aitama ta välja sellest ärevast arusaamast,
kus ta uskus, et see juhtub kohe-kohe.
Seetõttu ta ootas Teda sõna otseses mõttes igal hetkel.
Sa ei tahaks teha teatud asju sel hetkel, kui Ta tuleb.
Kas tahaksid olla intiimne oma abikaasaga sel hetkel?
Kas tahaksid, et Ta tuleb, kui oled puhkusel?
Kas tahaksid, et Ta tuleb, kui tegeled hobiga,
püüad kala või midagi taolist?
Ma lihtsalt räägin seda seetõttu,
sest satume sellisesse paanikasse, kui arvame, et aeg on väga lähedal.
Kas mõistate mind?
Hakkad tänaval käima ja pidevalt pilvi vaatama.
See on vale suhtumine.
Teised aga arvavad,
et Ta tulek on nii kaugel, et sellega pole mõtet tegeleda.
See on teine äärmus.
Mõned kristlased arvavad, et see juhtub kohe-kohe
ja kristlasi, kes arvavad, et see ei juhtu nende eluajal
või on kaugel tulevikus.
See mõtteviis on järgmine:
"Meil on küllalt aega valmistuda, ei mõtle sellele, kui aeg läheneb,
siis võib-olla muutun veidi, aga praegu pole vaja tegeleda."
2. Peetruse 3. peatükis inimesed räägivad nii.
Juba siis inimesed ütlesid:
"Kus Ta on? Pole ühtki märki Tema tulekust.
Me ei pea sellele mõtlema sest see on kaugel tulevikus."
Väga huvitav on see, et Jeesuse tähendamissõnades
Tema tulekuks valmistumise ja valmis olemise kohta
esineb kõigis neis lugudes fraas "kaua aega".
Peigmees viibis kaua.
Isand, kes andis sulastele talendid, läks ära pikaks ajaks.
Tegelikult ei näita su valmisolekut see,
kuidas käitud, kui arvad, et Ta on kohe kohal,
vaid kuidas käitud, kui tead, et Ta ei tule veel tükk aega.
See on tõeline proovikivi.
Tema otsib ustavust.
Ta otsib inimesi, kes on ustavad,
kuigi ei tea, et Ta tuleb kohe või alles tüki aja pärast.
Ameerikas oli üks vana spirituaal, mida orjad laulsid.
Sellel oli refrään:
"Ta leiab mu puuvilla kõplamas, kui Ta tuleb.
Ta leiab mu puuvilla kõplamas, kui Ta tuleb."
See on täpselt kohane kristlik laul -
et teen ustavalt seda, mida oskan, kuni Ta tuleb..
Ka teistes tähendamissõnades: targad ja rumalad neitsid.
Targad neitsid hoidsid alles piisavalt õli,
et nende lambid võiksid kaua põleda.
See on tegelik proovilepanek.
Mitte kuidas käitud siis, et Ta sinu arvates tuleb homme,
vaid kuidas käitud, kui Ta ei tule veel tükk aega.
Ta ei hooli sellest, mida teed siis, kui Ta tuleb,
vaid mida oled teinud siis, kui Ta ära oli.
Mõistate?
See ei ole paaniline reaktsioon:
"Oi, Ta tuleb homme, pean nüüd.."
Tuled liiga tihti kirikusse, kui niimoodi arvad.
Isegi kui Ta ei tule ka saja aasta jooksul,
teenin Teda ustavalt praegu, jätkan oma tööd praegu.
Vale motiiv on see, kui usun, et Ta tuleb varsti.
Tahame, et Ta tuleks varsti, hüüame, et Ta tuleks:
"Maranatha! Palun, Issand, tule!
Puhasta see maailm, siin on kaos, me tahame, et Sa tuleksid!
Tahame, et valitseksid selle üle ning seaksid kõik korda!"
See ei tohiks olla meie motiiviks.
Meid peaks motiveerima see, kui Ta tuleb ja ütleb:
"Mis sa tegid, kui ma ära olin?"
Igas tähendamissõnas on see õppetund sees.
Isand viibis, peigmees viibis.
Kui Ta tuli, leidis Ta need, kes olid ustavad ja kes polnud.
Need, kes olid kasutanud talente ja kes neid ei kasutanud.
Need, kel oli küllalt õli ja need, kel oli vaid natuke.
Tõeliselt näitab me suhtumist Tema teise tuleku suhtes see,
kui Ta ei tule pikka aega.
Tol hetkel Ta küsib: "Mida sa tegid, kui ma ära olin?"
Me loodame, et Ta tuleb varsti,
aga see ei ole me motivatsioon valmistumisel.
See on väga oluline mõte.
Üks suur pühak ütles järgmist:
"See, kes armastab Issanda tulekut,
ei ole see, kes kinnitab, et see on veel kaugel
ega see, kes ütleb, et see on lähedal.
Vaid see, kes olenemata,
kas see on kaugel või lähedal, ootab seda siira usu,
vastupidava lootuse ja tulise armastusega.
See on võimas ütlus!
Need, kel on usk, lootus ja armastus,
kas Ta tuleb varsti või tulevikus, homme või saja aasta pärast.
Peame siiski jälgima ajamärke.
Nendest teame, et kui kaugel on Tema naasmine.
Vaatame Matteuse 25. peatükki, kus tähendamised Tema tulekust
on kirjas mitte uskmatutele vaid usklikele.
See on üllatav, et neis kõigis on see fraas: "pikka aega".
See näitas, kes oli valmis.
Asja viibimine näitas, kes oli tegelikult valmis.
Mitte see, mida nad tegid, kui Ta tagasi tuli,
vaid mida nad tegid, kui Ta ära oli.
Tõeliselt ei pane proovile me valmisolekut see,
kui Ta tuleb varem, vaid kui Ta tuleb hiljem.
Kas teed endiselt oma tööd ustavalt?
Siin on neli tähendamissõna
majapidajast, neitsitest, talentidest ning lammastest ja kitsedest.
Kõik need räägivad meile, kuidas valmistuda,
ning õige valmistumine on alustada praegu.
Muuseas, Ta rääkis neid võrdpilte oma jüngritele Õlimäel.
Väga märkimisväärne,
et nad olid just seal, kuhu Ta tagasi tuleb.
Ta rääkis neile ajamärkidest ja kuidas valmistuda.
Huvitav on aga öeldu neist, kes polnud selleks valmis.
Kuulake tähelepanelikult, nad määratakse Põrgusse.
Usklikud, kes ei ole valmis, määratakse Põrgusse.
Väljendid, mida Ta seal kasutas,
on täpselt samad, mida Ta kasutas alati Põrgu kohta:
pimedus, välja tõugatud, ulgumine, hammaste kiristamine.
Ainuüksi Matteuse 25 näitab,
et arusaam "kord päästetud, alati päästetud" ei pea vett.
Juba see võrdpilt üksi usklikele, Tema oma järgijatele,
et olge valmis minu tulekuks, mu ustavad sulased, muidu..
Mis juhtus viie rumala neitsiga?
Nad heideti välja pimedusse.
Mis juhtus mehega, kes ei kasutanud oma talenti?
Ta heideti pimedusse.
Seal isegi öeldakse, et talle anti koht uskmatute seas.
Seda öeldakse usklikele.
Nii et usklikud võivad end
leida uskmatuse keskel, kui nad pole valmis.
See pole mõeldud usklike hirmutamiseks või ähvardamiseks
ega eesmärgiga tekitada neis paanikat.
See lihtsalt on nii, et need, kes on valmis Ta tulekuks,
äratatakse koos Temaga ja neile antakse uued ihud
ning nad valitsevad koos Temaga.
Peame seda kuulma.
Olen kirja pannud viis asja, mida me valmisolekuks vajame.
Kõigepealt vajame isiklikku usku.
Peame olema Tema omad nagunii.
Peame olema usklikud,
et päeval, mil iga põlv nõtkub ja keel tunnistab, oleme nende seas.
Valmis pole need,
kes ei tunne Jumalat või ei kuuletu evangeeliumile.
Nii et isiklik usk on esmane kriteerium valmisolekuks.
Mis on elu mõte?
See ei tähenda otsida populaarsust või lõbu
või kuulsust või tunnustust või edu või õnne.
Oleme siin, et otsida Jumalat ja saada Ta pereliikmeks.
See ongi elu mõte.
Inimesed otsivad nii paljusid asju ja hüvesid,
samas kui peaksime otsima Issandat, kui Ta veel on leitav.
Kui me ei leia enne Teda, kui Tema meid leiab,
siis oleks parem, kui me poleks sündinudki.
See on lihtne tõde.
Usk ja ustavus on samad sõnad nii kreeka kui heebrea keeles.
Nii et isiklik usk on ustav.
Esimene kriteerium Kristuse tulekuks valmisolekuks
on leida isiklik usk Kristusesse.
See on vaid esimene tingimus.
Teiseks on jätkuv teenimine.
Ta ütleb korduvalt, et tahab leida ustavalt teenivat inimest.
Esimene tähendamissõna oli majapidajast,
kes jäeti hoolitsema oma teenijaskonna eest
ning ta ei andnud neile vajalikku sööki ja jooki.
Majaomanik tuli tagasi
ja leidis majapidaja, kes ei teeninud oma majarahvast.
Jätkuv teenimine.
Ütlen veel kord: mitte see, mis me teeme, kui Ta tuleb,
vaid mida teeme, kui Ta on ära - see on Talle oluline.
Seda me ei tee pühapäeval, vaid esmaspäevast laupäevani.
See küll hõlmab ka pühapäeva, kuid Ta hoolib palju enam sellest,
kuidas käitume nädala jooksul, mitte üksnes pühapäeval.
Pühapäeval on suhteliselt lihtne Issandat teenida teenistusel,
sest kõik teised teevad sama.
See on teine asi, kui pead seda üksi nädala sees tegema.
Ta ütleb: "Hästi tehtud, hea ja ustav sulane!
Mine oma isanda rõõmupeole!"
Tal on tasu ustava teenimise eest, milleks on rohkem teenimist.
Ma ei tea, miks me küll nuriseme ametikõrgenduse üle?
See on tasu.
Saad selle isegi siin maailmas, kui töötad hästi.
Saad ametikõrgendust ja rohkem vastutust.
Niimoodi toimib ka Issand.
Teenid väikestes asjades ja sulle antakse suuremaid.
Ta otsib inimesi, kes on ustavad väheses.
Luuka 16 ütleb,
et kui oled ustav väikse rahaga, usaldan su kätte palju raha.
Meie Issand on väga praktiline.
Ta otsib ustavust rahaga ümberkäimisel.
"Ta leiab mind puuvilla kõplamas."
Kolmandaks on isiklik pühadus.
Ta mäletab asju me elu kohta siin.
Peaksime mõistma, et Ta teab.
Üks suurimaid motivatsioone peaks olema see,
et meil ei tohiks olla Tema tulemisel häbi.
See on väga oluline sõnum,
et meie praegune pühadus oleks Talle siis meelepärane.
Ta on nii rõõmus,
et me pürgisime edasi ja ei väsinud ära.
Kui tõesti ootame täiuslikuks saamist,
siis püüame seda saavutada võimalikult palju ka praegu.
"Igaüks, kellel on selline lootus tema peale, puhastab ennast."
Kas kujutad ette tüdrukut,
kes hakkab abielluma, ja sa räägid temaga ja küsid:
"Kas ootad oma pulmapäeva?"
"Pulma, mis pulma?"
"Sa oled kihlatud, hakkad abielluma!"
"Ma pole sellele mõelnud. Tundsin rõõmu kihlusest."
Seda on raske ette kujutada, kas pole?
Me oleme kihlatud Kristusele, kuid pole veel abielus - see on ees.
Oleme kihlatud Temaga.
Kihlatud inimene ootab pulmapäeva.
Tüdruk, kes hakkab abielluma, mõtleb: "Mida ma selga panen?
Juuksuri aja peab kinni panema.
Peab sahtlisse asju koguma, et valmistuda pruudiks saama.
Pruut ootab oma pulma ja valmistub selleks.
Kogemusest tean, et see algab kohe kihlumise hetkest.
Sellest hetkest alates
ta elab pulma nimel ja valmistub selleks.
Kristlased aga unustavad, et pulm pole veel toimunud.
Oleme Kristusega kihlatud
ja valmistume pulmadeks, et oleme Tema pruut.
Kõnelesin ühes koolis mõnda aega tagasi.
Lapsed küsisid kogunemisel küsimusi.
Keegi küsis: "Miks Jeesus abielus polnud?"
Ütlesin: "Sellest pole midagi, sest Ta abiellub."
Hiljem ütles mulle koolidirektor: "Mida te mu õpilastele õpetasite?
Mida see tähendab, et Jeesus abiellub?"
Küsisin: "Kas sa Piiblit ei tunne?"
Ta tõesti ei tundnud.
Ta ei teadnud, mis tähendab, et oleme Kristuse pruut.
See abielu ka kinnitatakse.
Seetõttu haihtuvad sel hetkel maised abielud,
sest me kõik abiellume Kristusega.
Pruut, kes ei valmistu pulmadeks, on kummaline inimene.
Neljandaks on koguduse osadus.
Kuulake seda lõiku Heebrea kirjast:
"Ärgem jätkem unarusse oma koguduse kooskäimist,
ja seda enam, mida rohkem te näete seda päeva lähenevat."
Mis päeva? Tema tuleku päeva.
Aina suurem hulk kristlasi ei käi enam koguduses.
Neist on saanud omaette kristlased ja nad lahkuvad kogudustest.
"Võin ka omaette kristlane olla."
Siin aga ütleb, et kui tahad valmistuda Ta tulekuks,
siis saa kokku teiste kristlastega.
Siin ütleb, et saage kokku.
Kui Ta tuleb tagasi, olete kõik üks tohutu kogukond.
Nii et harjutage juba praegu teiste kristlastega koos elamist.
Valmistuge päevaks, kui oleme kõik üks!
Ole koos nii paljude kristlastega,
kui sul on praegu võimalik ja saa nendega kokku.
Ära ole eraklik kristlane!
Kas teate, et sellist asja pole, nagu privaatpalve.
"On küll, Jeesus ütles, et läheksime oma tuppa
ja suleksime ukse!"
Ta käskis meil öelda: "Meie Isa, kes on Taevas.."
Kui palvetad, siis teed seda osana Kristuse ihust.
Väga paljudel teistel osadel ihust on sinuga samad vajadused,
võid nad kaasata: "Anna meile me igapäevane leib!
Anna andeks meie võlad!"
Mulle tekitab muret ülistuslaulude arv, mida kutsun "mina-minu" lauludeks,
justkui eksisteeriksime ainult mina ja Issand.
Ühine ülistus tähendab ühtekuuluvust.
Isegi kui palvetad üksi, ütle: "Meie Isa.."
Sa ei ole üksi, oled osa ihust.
Meil oli "mina-kümnendik" 80ndatel
ja muutume märkamatult vägagi individualistlikuks.
Meil on kõikvõimalikud laulud minust ja Issandast,
selle asemel, et laulda meist, öelda me Isa, et me ülistame Teda.
Sageli öeldakse vaid: "Mina laulan, mina armastan Sind, Issand,
minu mõtted ja minu tunded Su vastu.
See on väga individualistlik ülistus.
Enamik neid laule kirjutati, kui keegi oli omaette Issandaga.
Need muutusid väga isiklikuks ning väga minakeskseks.
Peaksime ülistama Issandat koos.
Isegi kui oled üksi oma magamistoas, ütle: "Meie Isa,
anna meile täna me igapäevane leib."
See on uus vaatenurk isiklikust palvest.
Kui loed mu raamatut "Palveprintsiipide praktiseerimine",
siis see on üks printsiip, mille seal välja toon.
"Ärgem jätkem unarusse oma koguduse kooskäimist..
ja seda enam, mida rohkem te näete seda päeva lähenevat."
Valmistume Ta tagasitulekuks,
seega kohtume teiste kristlastega, saame praegu kokku osaduses.
Kui seal hüüame halleluuja, teeme seda kõik koos.
Kõik need inimesed ühes kohas ülistamas üht Issandat.
Seal pole oluline, kas oled baptist, anglikaan, presbüterlane.
Need sildid lihtsalt kaovad ja me ei kasuta neid enam kunagi.
Teate, sattusin pahandusse,
peaaegu korraldasin Põhja-Iirimaal mässu, kui ütlesin:
"Ma ei usu, et roomakatoliiklased on Taevas."
Sellele järgnes šokeeritud vaikus.
Rääkisin 3000 inimesele, katoliiklastele ja protestantidele.
Ütlesin: "Ausalt, ma ei usu, et roomakatoliiklased on Taevas."
Saalis oli nii vaikne, et kuuleks ka nõela kukkumist.
Siis ütlesin: "Ma ei usu, et Taevas on ükski protestant
ega baptist ega presbüterlane.
Usun, et Taevas on ainult kristlased."
Siis nad said aru.
Ma ei suutnud uskuda, mis siis juhtus.
Äkki üle kogu selle Belfasti suurima saali
protestandid ja katoliiklased tormasid teineteise embusse.
Telekaamerad olid kohal,
üks kaameramees ütles, et ei ole iial sellist asja näinud.
Siis aga kuulutasime koos,
et nende viie päeva jooksul, mil me kogunesime,
ei toimuks ühtki vahejuhtumit, kus politsei või armee peaks sekkuma.
Viis päeva sai see üksmeelne hulk Jumala rahvast
koos kõigi teistega Püha Vaimuga täidetud.
See kohtumine oli karismaatiliste katoliiklaste
ja karismaatiliste protestantide vahel.
Kuulutasime, et Vaimu vägi valitseks Põhja-Iirimaad
ning viis päeva ei olnud politseil ega armeel midagi teha.
Tahtsime näidata Põhja-Iirimaale, et kristlased koos Pühas Vaimus
suudavad ohjata linna ja hoida vägivalla eest.
Ma soovitan seda ka teile.
See on võimalik.
See oli võimas näide sellest.
Nii et koguduse osadus ja kokkusaamine.
Toon ära ühe teise tõlke Heebrealastele 10:25.
Seda salmi tsiteerisin: "Ärgem loobugem kokkusaamisest,
nagu mõnedel on kombeks, vaid julgustagem üksteist -
ja seda enam, mida rohkem te näete seda päeva lähenevat."
Kui ajad lähevad raskeks ja hädasid tuleb rohkem,
aetakse meid kristlastena kokku.
Me peame kokku hoidma, kui kogu maailm meid vihkab.
Rääkisin ühe armsa naismisjonäriga,
kes oli olnud Kongos, kui toimus ülestõus.
Ma ei unusta iial, mis ta ütles.
Ta on evangeelne protestantlik misjonär, aga ta ütles:
"Need mässajad Kongos
võtsid minu ja mõned roomakatoliku nunnad
ning vägistasid meid kõiki samas voodis.
Kui sind vägistatakse koos katoliku nunnadega,
hüüad sama Jeesuse poole."
Ta ütles, et see kogemus õpetas talle midagi.
Neljandaks on siis koguduse osadus.
Viiendaks, ülemaailmne evangeeliumi kuulutamine
on samuti otseselt seotud Tema tulekuga.
Võime kiirendada Ta tagasitulekut,
kui täidame seda ülesannet, mis Ta meile jättis.
Evangeeliumi kuulutatakse kõigile rahvastele, ja siis tuleb lõpp.
See on koguduse töö.
Üks põhjus on see, miks Tema teine tulek viibib,
et me pole seda ülesannet täitnud.
Ta laseb oma tulekul viibida, kuni me lõpetame selle ülesande
ja kuulutame evangeeliumi kõigile rahvusgruppidele.
Tuleb välja, et mul on tegelikult seitse punkti.
Kuuendaks on sotsiaalne tegevus.
Üks tuntumaid evangeelseid kristlasi Suurbritannias
oli Anthony Ashley Cooper.
Talle on püstitatud mälestusmärk keset Piccadilly Circust Londonis.
Kui olete käinud, kas mäletate ausammast nimega Eros,
mis on keset Piccadilly Circust?
See ei ole tegelikult Erose vaid Agape kuju.
See on teine sõna.
See on mälestusmärk Anthony Ashley Cooperile,
kes sündis perekonda, kus ta päris Shaftesbury krahvi tiitli.
Lord Shaftesbury pühendas oma elu
Suurbritannia rahva töötingimuste parandamisele.
Ta üritas piirata laste töötunde, kes töötasid söekaevandustes.
Ta töötas koos Wilberforce'iga, et kaotada orjus.
Lord Shaftesbury oli Suurbritannias laialdaselt tuntud
oma töö poolest sotsiaalsetel teemadel.
Tema suurimaks motivatsiooniks oli Jeesuse tagasitulek.
Kõigile kirjadele, mis ta saatis kuningannale,
parlamendile ja peaministrile, lisas ta kirjapeasse:
"Tule, Issand Jeesus!"
Just see motiveeris tema sotsiaaltööd.
Kui tõesti usume, et valitseme maailma Jeesusega,
siis hakkame tegutsema sotsiaalses vallas praegu,
et parandada olukorda, milles inimesed elavad.
Demonstreerime tulevast kuningriiki, kui parandame seda maailma.
Kuna Jeesus tuleb tagasi, siis paljud kristlased
ei sekku sotsiaalsesse ja poliitilisse tegevusse.
Lord Shaftesbury aga mõistis seda õigesti:
me just teeme seda,
kuna Ta tuleb tagasi ja tahame näidata praegu,
milline on Tema riik sotsiaalsetes suhetes.
Kui ma algul siia tulin, kehtis siin veel apartheid.
Ennustasin teatud asju siis,
mille tõttu ka mu koosolekud Kaplinnas ja Durbanis jäeti ära.
Minult küsiti, et kas olen kommunist.
See oli mu esimene külastus väga kaua aega tagasi.
See oli kummaline külastus.
Kuid juhtusin ütlema, et õigsuse Jumalale
tekitab ebaõiglus sama palju muret, kui seda tekitab ebamoraalsus.
Parempoolsed kristlased võitlevad ebamoraalsuse vastu,
vasakpoolsed kristlased aga ebaõigluse vastu,
kuid Jumal tahab, et nad võitleksid mõlema eest.
"Olen õigluse Jumal,
ja mulle teeb muret nii ebaõiglus kui ebamoraalsus.
Minu rahvas võitleb mõlema vastu."
Mida rohkem mõistad, et Ta tuleb tagasi,
seda rohkem võitled ebaõigluse vastu praegu.
Seeläbi näitad oma seisukohta,
et vaatad tulevikku ja näitad praegu Jumala riiki
ja võtad praegu vastutuse teiste inimeste elude eest.
Lõpuks, seitsmes punkt on lojaalne vastupidavus.
Tagakiusamine levib ja rasked ajad on ees.
Aina raskem on elada Kristusele ja lihtsam surra Kristuse pärast.
Selline tendents levib.
Märtrina suremine on praegu reaalne võimalus.
Usu tõttu kirjutatakse su nimi Eluraamatusse,
aga seda hoitakse seal ustavusega.
Nagu mainisin, usk ja ustavus on sama sõna.
Uues Testamendis on 80 kirjakohta, mis hoiatavad tagasilangemise eest,
mis hoiatavad meid mitte alla andma ega alla jääma, vaid võitu saama.
Need 80 kirjakohta ütlevad meile, et mitte usk, millega alustame,
vaid usk, millega lõpetame, on see, mis meid päästab.
Annan teile ühe salmi, et seda välja tuua.
Apostel Johannes kirjutab:
"Ja nüüd, lapsed, püsige Kristuses, et kui tema saab avalikuks,
oleks meil tema tulemisel julgus ja mitte häbi tema ees."
Jätkake ja püsige Temas!
Lojaalne vastupidavus valmistab meid Ta teiseks tulekuks.
Toon veel välja kaks asja,
mis tulevad väga selgelt välja Matteuse 25. peatükis.
Kõigepealt nende viletsus, kes ei ole valmis.
Nende viletsus ja kannatused, kes pole valmis.
Rääkisin ennist, et see on Põrguga seotud kõnepruuk,
mida kasutatakse usklike kohta, kes pole valmis.
Nimetan asjad, mille eest nende teekond lõpeb Põrgus:
hooletusse jäetud kohustused, kaasteenijate halvasti kohtlemine,
kui ei suuda piisavalt õli lambis hoida, talentide mahamatmine
ja Jeesuse vendade ehk juutide hooletusse jätmine.
Enamik neist on tegemata jätmise patud.
Need pole halvad teod, vaid head teod, mis jäeti tegemata.
Näeme siin, et me ei pruugi Jeesuse tulekuks valmis olla
pigem asjade pärast, mida me pole teinud,
kui selle pärast, mida oleme teinud.
Nende viletsus, kes pole valmis ning nende rõõm, kes on valmis.
Lõpetame positiivselt!
"Mine oma isanda rõõmupeole!"
"Jaga minu rõõmu!"
Kui mu tütar suri vaid 36-aastasena,
oli ta teinud rohkem Jumala riigis, kui paljud teevad 70 aastaga.
Olin väga uhke ta üle.
Kuulsime alles hiljem,
mis ta oli teinud, kuid ta ei rääkinud meile.
Ta oli toetanud misjonäre, adopteeris orbe Haitil.
Ta tegi nii palju, kunagi ei rääkinud sellest.
Ütlesin Issandale:
"Issand, olen uhke oma tütre üle. Mida aga sina temast arvasid?"
Sain kohe vastuse Issandalt, see oli niivõrd ootamatu:
"Ta oli üks minu kordaminekutest."
See on tema hauakivil: "Üks Issanda kordaminekutest."
Kas poleks kohutav,
kui Issand tuleb ja peab ütlema: "Oled üks mu ebaõnnestumistest."
Ta oli teinud piisavalt nende 36 aasta jooksul,
et Issand võis öelda: "Ta oli üks mu kordaminekutest."
Jutlustasin sellest lausest tema matustel.
Ütlesin, et see on küsimus, mille peame kõik küsima.
Kui Ta tuleb, kas Ta ütleb:
"See on üks mu ebaõnnestumistest või üks mu kordaminekutest."
Arvan, et lõpetan sellega.
Kordan veel seda salmi, mida lugesin Luuka 12:
"Tõesti, ma ütlen teile,
ta vöötab oma riided ja paneb nad lauda istuma
ning tuleb ja teenib neid."
Milline rõõm!
Issand ise tuleb ja teenindab sind lauas.
Palvetame!
Tule, Issand Jeesus!
Tahame Sind näha, tahame, et maailm Sind näeks.
Tahame, et maailm kogeks Su valitsemise hüvangut,
et nad näeksid, kuidas su valitsus toob rahu, õitsengu ja õigluse kõigile.
Issand, oled andnud meile täna hommikul unistuse.
Teame, et see pole vaid unistus, vaid see kõik saab tõeks.
Issand, oled seda tõotanud ja me usume seda tõotust.
Oled pidanud oma tõotusi siiani, võime ka uskuda neid.
Issand Jeesus, tule!
Tule pea!
Aita meil valmis olla,
et me ei peaks Sinu tulekul häbi tundma.
Palume seda Su nime pärast, Jeesus. Aamen.
Tõlge: Riina Karik