DEN UNIKA KRISTUS Del 2/2
Vi ser på den unika Kristus.
Vi lyckades börja på ämnet igår. Bara med Hans födelse.
Den var minsann unik nog.
Det som jag försöker få sagt idag och sade igår -
är att kristendomen aldrig kan förenas med andra religioner.
Den kan inte. Den är unik. Den är annorlunda.
För annorlunda för att beblanda sig med de andra.
Och vi lever under stort tryck idag att förena religioner.
Om så bara för att hålla religionerna vid liv, men det är inte skäl nog.
Och orsaken till att kristendomen är unik är att Kristus är unik.
Han är annorlunda än alla andra.
Ingen av de andra stora religiösa personerna kommer nära Kristus.
Han är den ende i sitt slag.
Igår började vi med Hans födelse, som var unik.
Inte bara det att Han föddes av en jungfru, det är unikt nog!
För en pojke i alla fall.
Jag berättade att det kan ske med en flicka, men aldrig med en pojke.
Men det verkligt unika med Hans födelse -
var att Han valde att födas.
Och Han gjorde det för din och min skull. Vilken gärning!
Det är förundransvärt, -
om man betänker att Han måste vara den berömdaste personen på jorden -
att vi inte vet någonting alls om Honom tills Han är tolv år gammal.
Och då får vi en glimt av hans pojkår.
Men den är absolut unik.
Jag måste förklara att en pojke som är 12 år gammal, -
en judisk pojke, står på gränsen till att bli man.
Det hålls en bar mitzva då pojken -
kastar bort sina leksaker och blir en man.
Han anses vara en mogen, ansvars- full man från den åldern framåt.
Vi borde ha någonting sådant också för alla oss hedningar.
Då man vet att en pojke blir man och tar ansvar för sig själv.
Det är en storartad idé.
Man för pojken till synagogan -
där han läser Mose lag högt och säger: "Från och med nu -
har jag ansvar för att lyda dessa lagar.
Mina föräldrar har varit ansvariga för mig tills nu -
men nu tar jag ansvar för mig själv."
Det är ett stort steg för en pojke.
Men det betydde mycket mer än det för Jesus.
Jag måste förklara hur de brukade resa på den tiden.
De gick till fots. Överallt.
Och de kunde promenera ca 25 km per dag.
De gjorde det i olika etapper.
Kvinnorna och barnen startade först.
De gick 25 km. Sedan slog de läger.
De tände eld och lagade mat.
Och då allt var klart anlände männen.
Är det inte ett fantastiskt arrangemang?
Jesus och Hans föräldrar anlände till slut till Jerusalem.
Där skulle Han bli erkänd som en judisk man.
Då de lämnade Jerusalem -
gick både Josef och Maria 25 km -
innan de insåg att Jesus inte var med dem.
Det låter som slarvigt föräldraskap, men det var det inte.
De trodde båda att Jesus var med den andra.
Josef tänkte att Jesus ju inte var hans son -
så Han är med sin mamma.
Och Maria tänkte att Jesus ju nu var man -
så Han skulle gå med männen.
När de möttes vid den första rastplatsen sade de: "Var är Jesus?"
"Han är ju med dig!" "Det är Han inte!" "Men jag trodde Han var med dig."
Och de insåg att de lämnat Honom i stan!
Då pojken fyllde tolv blev han partner med sin far i dennes yrke.
Han var nu en man.
De återvände till Jerusalem och letade överallt i tre dagar.
Och så fann de Honom, i templet.
Han diskuterade teologi med prästerna!
De förvånade sig över Hans svar, inte bara över de frågor Han ställde.
Och Maria, typisk mamma, sa: -
"Din far och jag har letat överallt efter dig!"
Det är precis så en mamma skulle säga.
Han sade: "Men jag är en man nu.
Jag är partner med min Fader.
Detta är Faderns jobb."
Och man inser med en chock -
att ingen berättat för Honom vem Hans Far var.
Maria hade aldrig berättat det för Honom. Inte Josef heller.
Så Maria sade: "Din far och jag har letat efter dig."
"Min far? Min Far är Gud!
Och jag är med i Hans jobb nu.
Jag är vuxen."
Det måste ha varit en chock för dem då Han sade så.
För Han hade nu insett -
när Han än gjort det, före eller under den tiden, insåg Han nu -
hur Han hade fötts.
Och ingen hade någonsin berättat det.
Och där började en medvetenhet -
om Gud som Hans speciella Fader -
som löpte genom hela Hans liv.
Han till och med kallade Gud för Pappa.
Ingen jude skulle någonsin göra det.
Det är ett intimt uttryck.
På hebreiska är det abba.
Det är inte pappa, farsan, utan abba.
Jag älskar då jag i Israel hör små barn ropa "Abba! Abba!"
Vi lutar oss över barnsängen och säger: "Pappa! Pappa!" -
och barnet säger äntligen "Pa, pa."
"Han sade det! Han kände igen mig!"
Och vi blir så glada.
Men med en judisk bebis säger man "Abba! Abba!"
Det är far, det är pappa.
Och alltid efteråt kallade Jesus Gud sin pappa.
Sin pappa i himlen. Det är mycket vanvördigt, men Han gjorde det.
Det fantastiska är att då lärjungarna senare bad Honom lära dem be -
sade Han: "Be ni också till Abba.
Han är er Pappa i himlen."
Det var en relation.
Ingen religion hade någonsin lärt någon -
att ha en så intim relation med Gud i himlen.
Och sedan är ridån fördragen igen i 18 års tid.
Vi vet ingenting om vad som hände under de följande 18 åren.
Vi vet att Han återvände till Nasaret -
och underordnade sig båda sina jordiska föräldrar.
Sin styvfar och sin riktiga mamma.
Och troligen började Han på snickarverkstaden -
och gjorde stolar och bord.
Och dörrposter och fönsterbågar.
Och vilken insikt att Han hade gjort de träd -
av vilka Han gjorde stolarna och borden!
Är det inte förunderligt?
Han gjorde de berg som Han senare skulle predika på.
Detta är ju totalt häpnadsväckande.
Vi vet alltså ingenting före Han var trettio år gammal.
Då kliver Han in på den offentliga scenen -
och denna snickarson från en liten stad som hette Nasaret -
är plötsligt någon alla talar om.
Var Han än går händer något.
Enastående saker händer.
Liv förvandlas, sjuka blir botade.
Människor som är demonbesatta blir befriade.
Var den mannen än rör sig händer saker.
Tills Han inte kan gå någonstans -
utan att en folkhop väntar på Honom på gatan.
Det är en häpnadsväckande debut -
in på världshistoriens scen.
Och nu inleds tre år av underverk.
Låt oss räkna efter.
18 år träarbete, 3 år mirakelarbete.
Det är förhållandet 6:1, eller hur?
Vad påminner det er om?
Första Mosebokens första kapitel.
Han säger: "Min Far verkar fort- farande, och därför verkar även jag."
Förhållandet 6:1 i Hans Faders arbete syns också i Hans liv.
Det finns vissa unika saker i Hans offentliga verksamhet -
som gör Honom annorlunda än alla andra stora religiösa ledare.
Vi ska se på tre saker.
Vad Han gjorde, vad Han var och vad Han sade.
Och alla de tre sakerna sätter vi i varsin egen kategori.
Först det som Han gjorde.
Det råder ingen tvekan om att Han gjorde mirakler.
Vi kan dela in de miraklen i två grupper.
Mirakler Han gjorde med människor -
och mirakler Han gjorde med föremål.
Miraklen Han gjorde med människor -
är inte så annorlunda än vad andra har gjort.
Någon kanske kallar dem psykosomatiska.
Helandemirakler.
Där kroppen speglar själen och själens tillstånd.
Ändå var några av de helandeundren helt häpnadsväckande.
Ett gällde en man som fötts blind. Han hade aldrig haft syn.
Hans ögon hade aldrig fungerat.
Ändå gav Jesus honom syn.
En annan man hade legat förlamad i 40 år och Jesus gav honom ben!
Han bad säkert om armar, men Jesus gav honom ben.
(Allmosor och armar låter nästa likadant på engelska. Övers. anm.)
Ursäkta min humor. Men tänk på det.
Han gjorde många under med människor.
Helade dem och drev ut demoner.
Och uppväckte till och med döda.
Människor som varit döda flera timmar.
Och Han uppväckte dem från de döda.
Och en man hade varit död i fyra dagar -
och luktade redan illa.
Hans kropp höll på att ruttna.
Jesus kallade honom ut ur graven och ut kom han.
Så även om en del andra människor ha lyckats hela folk -
och till och med driva ut demoner -
var en del av de under Jesus gjorde med människor helt unika.
Men det är miraklen med föremål -
som man verkligen fäster sig vid.
Jag har inte stött på någon annan -
som förvandlat vatten till vin.
Eller sagt åt stormen hur den ska bete sig.
Han sade inte: "Frid, var stilla." Det är vår engelska översättning.
Han sade: "Munkorgen på!"
Som man säger till en olydig hundvalp som hoppar mot en.
"Sluta hoppa upp, håll käft, ner!"
Och vinden och vågorna lade sig ner.
Och lärjungarna sade: "Vem är han?
Till och med vinden och sjön lyder ju honom!"
Om de varit rädda för vinden och vågorna -
blev de nu rädda för Honom!
Han verkade vara mäktigare än vinden och vågorna!
Han sade åt vädret vad det skulle göra!
Vad annat gjorde Han med föremål?
Han tog två fiskar och fem små brödlimpor -
och bröt sönder dem med händerna.
Och ju mer Han bröt sönder dem och gav åt sina lärjungar att dela ut -
desto mer kom det.
Och Han bara fortsatte skapa fisk och bröd i sina händer.
Ända tills Han gett 5000 personer mat.
Den historien är på ett sätt så rolig att jag inte kan hålla mig för skratt.
Han sade till lärjungarna: -
"Tänk om ni skulle ge folkhopen något att äta. De är hungriga."
Och lärjungarna låtsades inte om -
att de redan hade ätit upp sin egen mat i smyg -
där ingen kunde se dem. Hur vet jag det?
Då de alla ätit klart sade Jesus att de skulle samla ihop det som blivit över.
Och de samlade ihop tolv korgar.
Varifrån tog de tolv tomma korgar?
Hänger ni med?
De hade haft mat med sig, men ätit upp den i hemlighet.
De bara tänkte att de inte kunde dela sin mat med hela den folkhopen.
Jesus visste det, därför sade Han att de skulle ge dem att äta.
De sade: "Vi har ingenting att ge dem.
Men pojken här har ju! Han har något!"
Den stackars lilla pojken blev av med sin utflyktslunch.
Men fick se den mätta 5000 människor.
Det var en gång, en annan gång gav Han mat åt 4000.
Dessa är skapelseunder.
Sådana kan endast utföras av någon som hade skapat de föremålen!
De är skapande mirakler.
Ett till. Han förbannade ett fikonträd.
Nästa dag hade löv och allt fallit av. Frukt hade det ju inte ens haft.
Jesus var hungrig, kom till trädet -
och Han kunde ha väntat sig några tidiga fikon den tiden på året -
men där fanns ingenting. Så Han bara förbannade det och gick vidare.
Nästa dag gick de förbi samma träd och det vara helt enkelt dött och borta.
Och allt Jesus gjorde var att tala till det.
Han kommer att göra det i en mycket större skala nästa gång Han kommer.
Han hade en ganska vass tunga.
Ett ord av Honom kunde göra saker -
som ingen annan kunde göra med sitt ord.
Så Jesus gör alltså under -
och det intressanta är att det i skrifter i så kallad sekulär historia -
står att Jesus gjorde under.
Det är ett erkänt faktum.
Och det gör Honom unik.
Visste ni att Muhammed aldrig gjorde ett enda under?
Visste ni att Buddha inte gjorde det?
Jesus gjorde verkade under.
Han verkade med människor och föremål.
Till den mest häpnadsväckande grad.
Inte ett enda av de undren skadade någon.
Senare skulle Petrus predika och säga: -
"Han gick omkring och gjorde gott."
Det förbluffande är att en man som gick omkring och gjorde gott mot folk -
användande sig av sin otroliga makt för människor -
för att hjälpa dem -
dödades bara tre år senare.
Som den ondaste brottsling.
Vi måste förklara det på något sätt.
De dödade inte Jesus på grund av Hans mirakler, det är säkert.
Så varför gjorde de det?
Han var bara 33 år och de flesta av oss här idag är långt mycket äldre.
33 år gammal slogs Jesus ihjäl.
Han mördades. Varför?
När allt Han gjort vara att göra gott, hjälpa de sjuka -
och de sörjande och de hungriga.
Han gjorde aldrig något för att skada någon.
Varför dödade de då Honom så snabbt?
Vi kommer till det om en liten stund. Vi har sett på vad Han gjorde -
och det råder ingen tvekan om att Jesus var unik.
Ingen har någonsin betett sig som Han gjorde.
Så låt oss se på vad Han var.
Det är ett faktum att även om man har studerat Hans liv -
mer än något annat liv i historien -
har ingen lyckat finna några smutsiga hemligheter i Hans liv. Ingen.
Man kunde ju tro att den moderna vurmen för -
att gräva fram skandaler om folk efter att de har dött -
skulle ha fungerat gällande Jesus, men det har det aldrig.
Ni vet att media, tidningarna, TV, älskar att gräva fram -
vad som varit fel med folk.
De helt enkelt älskar att "upplysa" oss -
om att de bara var vanliga människor trots allt, -
att vi alla har våra brister, att sådana var de stora individernas brister.
Det hände Winston Churchill.
Det har hänt alla stora män.
Efter deras död har man grävt fram deras smutsiga hemligheter.
Och man har funnit saker som varit fel på dem.
Även saker som de gjorde fel, ofta i hemlighet, om de var politiker.
Men ingen har kunnat gräva fram någonting att kritisera hos Jesus.
Till och med medan Han levde lovordade alla Honom.
Ingen hittade någon brist hos Honom.
Detta var sant om tre grupper av människor. Hans släktingar.
I något skede trodde de att Han blivit tokig -
och de skickade Hans mor och bröder och systrar -
för att hämta hem Honom så att Han kunde ta en paus -
och kanske återhämta sig från sin schizofreni.
De ansåg Honom inte vara ond, de trodde bara att Han -
blivit lite snurrig.
De sade att Han är från sina sinnen.
Det betyder att Han är en kluven personlighet, Han har schizofreni.
Han tror att Han är Messias. De kom för att hämta hem Honom.
Man sade: "Se! Din mor och dina bröder är här utanför.
De har kommit för att hämta hem dig."
Och Han sade: "Vem är min mor? Och vilka är mina bröder?
Den som gör min Faders vilja är min bror och min mor."
Och de tänkte att Han blivit helt tokig.
Och de gick hem utan Honom.
Men de ansåg inte att Han var en ond man.
De bara trodde Han blivit tokig.
Även de män som levde med Honom i tre års tid...
Efter tre år sade en av dem till Honom: -
"Gå bort från mig, Herre! Jag är en syndig människa."
"Jag är inte god nog för Dig, Du borde inte umgås med sådana som jag!
Du är helt enkelt för god!"
Det var så Hans vänner regerade. Än Hans fiender då?
Han skaffade sig många fiender. Och Han sade dem rakt upp i ansiktet: -
"Vem av er kan visa att jag skulle ha syndat?"
Jag skulle inte säga så till min bästa vän, än mindre min värsta fiende -
men Han vågade säga det till sina fiender. Och de var tysta.
De kunde helt enkelt inte finna något fel på denne man.
Och det har ingen annan heller sedan dess.
Ingen har kunnat anklaga Jesus -
för någon som helst omoral.
Han var en man som var totalt renons på den minsta längtan efter makt -
eller sex eller pengar.
Eller något annat som andra offrar sitt liv för.
Inget av det rörde Honom det minsta.
Han vandrade, bokstavligen, genom livet med sina vänner -
och hade ingenstans att vila sitt huvud, inget eget hus.
Han hade ingen egendom, ingenting.
Ingen kunde anklaga Honom för att älska pengar -
eller för sexuell omoral -
eller för att söka berömmelse.
Det försökte Han aldrig, Han sade saker -
som var raka motsatsen till att försöka göra sig populär.
Ingen har lyckats hitta brister hos Jesus.
De kan hitta fel på församlingen -
de kan lätt hitta fel hos de kristna -
men ingen har ännu lyckats hitta något fel på vår Jesus.
Är det inte förunderligt?
Hans moral är alltså enastående.
Det har både Hans vänner och ovänner erkänt.
"Detta var en god man.
En mycket god man.
En perfekt man.
Vi kan inte hitta något fel hos Honom."
Och ändå hänger de Honom på ett kors tre år senare!
Och dömer Honom som om Han vore den värsta förbrytaren på jorden.
Det är otroligt.
Vi har inte funnit orsaken till att de gjorde så än.
Så låt oss alltså gå vidare från vad Han gjorde -
Hans mirakel, från vad Han var, Hans moral -
till vad Han sade, Hans meddelande.
Och nu börjar vi förstå varför de korsfäste Honom.
Det var inte på grund av vad Han gjorde.
Det var inte ens på grund av vad Han var.
Det var på grund av vad Han sade.
Det råder inget tvivel om att det Han anklagades för var hädelse.
Och det är vad Han sade.
Och det är vad Han sade om sig själv.
Ingen annan religiös lärare har någonsin sagt så mycket om sig själv.
Han sade hela tiden "jag".
Ändå har ingen någonsin försökt anklaga Honom för egoism.
De erkände att Han var den ödmjuk- aste man som vandrat på jorden.
Ändå talade Han hela tiden om sig själv.
Men det var vad Han sade om sig själv som var problemet.
Han gav oss mycket god undervisning.
Till och med de som inte är kristna medger -
att Jesus gav oss den högsta moraliska standarden av alla lärare.
Män som Gandhi i Indien -
har erkänt att Jesu undervisning var den bästa som funnits.
Och Gandhi blev aldrig kristen.
Ryssen Dostojevskij erkände att bergspredikan -
är den mest perfekta moraliska undervisning som någonsin getts.
Och han blev heller aldrig kristen.
Så även människor som aldrig följde Kristus -
har erkänt att Hans moraliska lära var enastående.
Och de har erkänt att om världen endast levde enligt bergspredikan -
så skulle vi inte längre ha några problem.
Det enda problemet är att försöka leva enligt bergspredikan.
Men i teorin är det den bästa moraliska undervisning som funnits.
Och folk har erkänt att om vi bara alla levde på det sättet -
skulle livet vara underbart.
Problemet är när man försöker leva på det sättet.
Det ligger bortom den mänskliga naturen att kunna leva upp till det.
Den enda som levt upp till bergs- predikan var Han som predikade den.
Han levde precis så som Han lärde oss att vi skulle leva.
Men det var inte den läran, utan läran om Honom själv -
som Han gav som verkligen gjorde folk upprörda.
Jag har skrivit ner 10 saker som Han sade om sig själv -
som ledde till Hans död.
De är inte egocentriska saker.
Låt oss ta en. Igår berättade jag för er -
att Han alltid sade: "Jag kom."
Han sade inte: "Jag föddes", Han sade: "Jag kom".
Han berättade varifrån Han kom. Han sade: "Jag kom från himlen."
Varken du eller jag kom från himlen, men Han sade att Han gjorde det.
Och Han berättade varför Han kom.
Men det var uttrycket "jag kom från himlen".
Den enda människa som någonsin hävdat något sådant.
För det andra sade Han sig kunna förlåta synder.
Låt mig förklara det.
Jag kan förlåta de synder du begår mot mig.
Jag kan inte förlåta några andra synder.
Men jag kan förlåta dem som du begått mot mig.
Det kan alla människor göra.
Förlåta synder som begåtts mot dem.
Eller deras familj.
Men jag kan inte förlåta dina övriga synder, dem begick du mot andra.
Men alla synder du har begått var samtidigt mot Gud.
Därför finns det bara en person som kan förlåta dig alla dina synder -
och det är Gud.
Men Jesus hävdade att Han kunde förlåta folk alla deras synder.
Som de begått mot Gud.
Det är ju detsamma som att säga: "Jag är Gud.
Du syndade mot mig, och jag förlåter dig.
Alla dina synder var mot mig, så jag kan förlåta dem alla."
Det är ett enastående påstående.
Om Han inte vore Gud, -
hur skulle Han kunna göra så? Det skulle Han inte kunna.
Och för att bevisa att Han förlåtit en man hans synder -
sade Han: "Stig upp och gå", och mannen steg upp och gick iväg.
En man som legat på en bädd en lång tid.
För det tredje, och jag har nämnt detta redan tidigare i dag, -
Hans påstående att Gud var Hans pappa.
Att Han hade ett unikt förhållande till Gud och kunde kalla Honom pappa.
Det var ett enastående påstående. Ett unikt påstående.
Visste ni att Jesus aldrig bad bönen "Fader vår"?
För den börjar med "vår far".
Jesus skulle aldrig säga så.
Han sade: "Min Far och er Far."
Men Han sade aldrig "vår".
"Min Far" var speciell.
Han var Guds enfödde Son.
Det var Hans anspråk. Att vara Guds enda naturliga son.
Alla andra skulle vara Guds adopterade söner, men inte Han.
För det fjärde använde Han Guds namn om sig själv.
Guds namn på hebreiska är "Jahve".
Jag tror i alla fall att det är det det är -
för jag kan inte få någon jude att berätta för mig hur man ska uttala det.
De är så rädda att missbruka Guds namn att de vägrar använda det.
Jag sade till en jude i Jerusalem: - "Hur är det nu ni uttalar Guds namn?"
Han sade: "J... O nej, mig lurar du inte."
Jag hoppas jag säger det rätt på hebreiska - Jahve.
Och det betyder "Jag Är".
Jag Är.
När Gud sade att Han skulle sända Mose till Farao sade Mose: -
"Vem ska jag hälsa ifrån?"
Och Gud sade: ”Jag är den Jag Är.”
Den store Jag Är.
Det är Gud. Det är Hans namn.
Och Jesus använde hela tiden det namnet för att inleda meningar.
Men Han gjorde det på ett mycket eftertryckligt sätt.
Det märks tydligt i den grekiska som används i Nya Testamentet.
Grekiskan för "jag är" är "eimi". E-I-M-I.
Men grekiskan för "jag" är "ego".
Det ger oss ord som egoism och liknande.
Och i grekiskan i Johannes säger Han sju gånger "ego eimi".
"Jag, jag är. Livets bröd.
Jag, jag är den gode herden.
Jag, jag är vägen, sanningen och livet.
Jag, Jag Är."
Sju gånger använder Han Guds namn om sig själv.
Judarna började undra över detta och tänka: -
"Använder Han verkligen Guds namn om sig själv?"
Och en dag debatterade Han med judarna -
och Han sade: "Abraham var min vän."
De sade: "Du är inte ens femtio år. Hur kan Abraham vara din vän?"
Han sade: "Före Abraham fanns jag, Jag Är."
Och de plockade upp stenar för att stena Honom redan där.
Döda Honom. Det var hädelse.
Han sade "Jag, Jag Är" utan något efter det. Han sade bara det.
De försökte stena Honom som de hade rätt till, så står det i Mose lag.
Hädelse förtjänar döden.
Vet ni hur många gånger de försökte tillintetgöra Jesus medan Han levde?
Åtminstone fem gånger försökte de mörda Honom.
Till och med Hans bekanta i Nasaret -
försökte kasta Honom nerför en klippa.
Man kan gå och se den klippan idag, som de försökte kasta Honom ner för.
Och sedan försökte judarna stena Honom.
Men varje gång de försökte döda Honom -
gled Jesus ut ur deras sällskap.
Genom sin blotta närvaro antar jag.
Tills den stund kom då Han beslöt att dö.
Som vi ska se så arrangerade Han tiden för sin död, -
platsen för sin död och sättet Han dog på.
Han ämnade inte dö genom att kastas nerför en klippa eller bli stenad, -
Han ämnade dö på ett kors.
Och Han ordande så det blev så.
Men vid Hans rättegång - och jag går händelserna i förväg -
kunde de inte hitta två vittnen -
som kom överens om vad de hört Honom säga.
Den judiska lagen säger att man måste hitta -
minst två eller tre vittnen som är överens.
Och de kunde inte hitta dem. Så domaren gjorde en fruktansvärd sak -
ett agerande av fullkomlig orättvisa, han anbefallde fången: -
"Jag besvär dig vid den levande Guden, är du den du säger dig vara?"
Och då sade Han bara: "Jag, Jag Är."
Han skrev under sin dödsdom med de orden.
Då rev översteprästen sönder sina kläder och sade: -
"Ni hörde honom alla. Nu har vi 70 vittnen som är överens -
om vad han sade. Vad förtjänar han?" Och de ropade: "Döden! Döden!"
"Han är en hädare."
Så man börjar se att det Han sade -
var den verkliga orsaken till att de dödade Honom.
Men jag har bara kommit till nummer fyra.
Och jag har 10 saker. Nummer 5.
Han sade: "Jag är den enda vägen till Gud.
Ni finner aldrig Fadern utom genom mig."
"Ingen kommer till Fadern utom genom mig."
Han hävdar att ingen annan i världen -
kan presentera någon för Gud sådan som Han är.
Bara Han kan göra det.
Det är ett förbluffande påstående. Ett exkluderande påstående.
Och i samma sammanhang sade Han också något annat.
"Jag är Vägen, Sanningen och Livet.
Ingen kommer till Fadern utom genom mig."
Lägg märke till att Han inte sade: "Jag ska visa er vägen.
Jag ska säga er sanningen.
Jag ska leva livet för er."
Det var inte så Han sade. Han sade: "Jag är Vägen."
Inte "Jag är en väg", utan "Jag är Vägen.
Den enda vägen. Jag är Sanningen, jag är Livet."
Människor säger inte så.
Ingen av de andra stora religionsgrundarna i världen -
vågade någonsin tala om sig själva på det sättet.
Det leder oss till en av tre slutsatser, -
som jag återkommer till.
Nummer sju. "När jag dör kommer jag att befria människorna."
De flesta försöker befria folk medan de lever, -
men Jesus sade: "Min död blir en lösensumma.
När jag dör kommer jag att befria människor."
Och Hans död har befriat folk ända sedan dess.
Varje dag befrias människor! Genom Hans död!
Inte genom Hans liv men genom Hans död.
Och korset har betytt så mycket för alla de människorna.
Nummer åtta. Han sade: "Jag kommer att komma tillbaka från de döda -
efter bara tre dagar."
Jag vet ingen annan som har påstått sig göra så -
eller har i alla fall klarat av att göra det.
Men Han bara sade det. "Jag kommer att dödas -
och tre dagar senare kommer jag tillbaka."
Att påstå något sådant just innan man dödas är ett stort påstående.
Men så sade Han.
Och det skrämde slag på Hans domare -
som t.o.m. lät placera ut soldater att vakta graven -
ifall någon skulle stjäla kroppen och påstå att Han levde.
Så de såg minsann till att Han var död och begraven. Och vaktade graven.
För de tänkte att om det börjar gå rykten om att Han lever efter 3 dagar -
blir det omöjliga att stoppa. De sprids överallt.
Och det har det ju, även hela vägen hit till Port Elizabeth.
Och ni är alla här på grund av det.
Och Han sade det: "Jag kommer tillbaka."
Ni kan döda mig, men jag kommer tillbaka."
Nummer nio.
Han sade: "Jag kommer att avgöra varenda människas eviga öde."
Inte att Gud kommer att döma världen, utan att Han kommer att göra det.
"Jag placerar fåren på min högra sida och getterna på min vänstra.
Jag avgör för varenda människa -
om de ska tillbringa evigheten i himlen eller helvetet. Det är jag som avgör."
Och Han sade det innan Han ens dog.
Det står i Matteus kapitel 25. Där står det, svart på vitt.
När Människosonen kommer i sin härlighet -
ska Han skilja nationerna åt - och en dag kommer varje människa -
att placeras på ena eller andra sidan, av Jesus!
Det var det Han hävdade.
Det har inte skett ännu. Men eftersom allt annat verkar ha hänt -
vågar jag tro att det också sker, att Han har rätt i även det.
Räknar man ihop alla dessa 10 saker -
så måste man komma till en av tre slutsatser.
Antingen var Han tokig, -
eller ond, -
eller Gud.
Andra möjligheter finns inte.
Någon som talar så här är antingen galen -
eller bedrar sig själv och andra -
eller så är Han vad Han säger sig vara, Gud.
Och varje man och kvinna på jorden måste besluta vad Han är.
Vad var Han?
Med andra ord, Han var antingen en dåre, -
en lögnare eller Herren. Och du måste avgöra vilken av dem Han var.
Jag var med om en fascinerande debatt i London -
med 120 jurister från Inns of Court advokatsamfundet i London -
där alla de höjdare inom juridiken håller till.
Debatten handlade om ifall Jesus var en dåre, en lögnare eller Herren.
Mina motståndare var ordföranden för British Humanist Association, -
Storbritanniens humanistiska sällskap, som sade att Han var en dåre -
och en professor inom psykologin... Ursäkta, jag blandade ihop dem.
Professorn i psykologi vid Londons universitet sade att Han var en dåre.
Ordföranden för humanistiska sällskapet i Storbritannien -
sade att Han var en lögnare och jag sade att Han var Herren.
Och alla dessa jurister lyssnade på debatten.
Jag ger endast Herren äran, men 85 % röstade för att Han var Herren.
Och de var en total blandning.
Men de fick bevisen presenterade för sig. De var jurister, de visste -
vad som menas med bevis. De visste hur man dömer i ett fall.
Och 85 % av dem dömde att Han var Herren.
Det betyder inte nödvändigtvis att de alla blev kristna.
Men de röstade enligt de bevis som lades fram för dem.
Några sade att Han var en dåre. Några sade att Han var en lögnare.
Men majoriteten av välutbildade, förnuftiga män -
som ställdes inför bevisen sade att Han måste vara Herren.
Det tycker jag är fascinerande.
Det betyder att du också måste avgöra.
Alla ni som lyssnar till min röst måste bestämma er för vad Han var.
Och därmed vad Han är, för evigt.
Det är vad Han sade. Och det var därför Han ställdes inför rätta.
Den enda anklagelsen mot Honom var hädelse.
De visste att Han inte var tokig.
Därför hade de bara två val, -
antingen var Han en ond man som bedrog andra med sina lögner -
eller så var Han Herren, och det ville de inte godta.
Så de måste anklaga Honom för hädelse.
Och då stod de inför ett problem.
Problemet var att de var ett ockuperat land.
Romarna hade ockuperat dem.
Romarna hade sina lagar, och hädelse var inte en av dem.
Därför hade romarna sagt till judarna -
att bara romarna kunde utmäta dödsstraff.
"Om ni vill låta döda en man måste ni anföra ett brott mot romersk lag."
Och hädelse var ett judiskt brott, men inte ett romerskt brott.
Så de stod inför ett dilemma.
"Hur kan vi få romarna att döma honom till döden -
på grund av hädelse?"
Det kunde de inte. Så de ändrade anklagelsen en aning -
från hädelse till högförräderi -
på vägen till Pontius Pilatus för att få dödsstraffet.
Då de förde fram Honom inför Pontius Pilatus -
anklagade de Honom inte för att säga att Han var Gud utan att Han var kung.
Och de sade ganska så slugt: - "Vi har ingen kung förutom kejsaren.
Och den här mannen säger sig vara vår kung."
Det var ett brott i den romerska lagen.
Så Pilatus måste hålla sin egen rättegång mot Jesus -
och han kom till den slutsatsen att Jesus var oskyldig.
Han var ingen förrädare.
Han var ingen politisk agitator.
Pilatus gjorde allt han kunde för att komma ur knipan.
Hans fru skickade ett meddelande att hon hade drömt -
om Jesus och att Han var en god man.
"Du får inte göra detta."
Och han satt fast. För Pilatus hade varit slav.
Och han hade stigit i graderna.
I sitt hjärta var han fortfarande en slav och en liten man.
Med mindervärdeskomplex.
Han hade stigit till ståthållarens position -
och han hade misskött sitt jobb så illa -
att den romerska kejsaren hade sagt till honom: -
"Om du gör ett misstag till med det judiska folket åker du ut."
Han hade begått ett fruktansvärt misstag med det judiska folket -
när han stal offergåvorna från templet -
och använde dem till att bygga en akvedukt -
för att skaffa in friskt vatten till Jerusalem.
Judarna ställde till upplopp.
Han var en före detta slav och villrådig så han korsfäste 3000 av dem.
Ni har väl aldrig hört om de 3000, har ni?
Vi har egentligen bara hört om ett kors, men tusentals korsfästes.
Varför har vi bara hört om en person? Förbluffande, är det inte?
Det var vad Pilatus hade gjort. Och rapporter hade nått kejsaren i Rom.
"Pilatus är ingen bra ståthållare. Han bara ställer till det."
Så kejsaren hade skickat ett budskap: -
"Pilatus, om jag hör ett enda klagomål till om dig från judarna -
så är det slut med dig."
Plötsligt fick han en god idé.
Han sade: "Varje påsk befriar jag en fånge till er.
Och denna gång låter jag er välja."
Och han förde ut ur fängelset en man som hette Barabbas.
Och Bar Abbas betyder "faderns son".
Och Barabbas förnamn var, tro det eller inte, Jesus.
Han förde ut denna terrorist -
denna självmordsbombare. Han förde ut honom och sade: -
"Vilkendera vill ni ha?
Vill ni ha Jesus, Faderns Son, terroristen, -
eller vill ni ha denna Jesus, Faderns Son?"
Det var ett otroligt, ironiskt faktum att de båda hade samma namn.
Och folket ropade att de ville ha Barabbas.
"Ge oss Barabbas! Han kommer att slåss för oss!
Den här mannen slåss inte för oss, men det gör Barabbas! Frigör honom!"
Så Barabbas var den första som blev befriad -
på grund av Jesu död.
Är det inte intressant?
Och så korsfästes Jesus.
Dog och begravdes.
Den enda man vars namn läses upp av kristna i hela världen -
är Pontius Pilatus. Han blev historisk.
När man läser trosbekännelsen i kyrkan säger man: -
"Led under Pontius Pilatus."
Den enda andra människa som nämns är Maria.
Modern som födde Honom och mannen som dödade Honom.
Han lyckades inte slingra sig ur det, så Pilatus tvättade händerna och sade: -
"Okej, ta honom och korsfäst honom!" Och det gjorde de.
Jag kunde hålla på länge att tala om Jesu död. Det är otroligt.
Det tog sex timmar för Honom att dö.
Och under de första tre timmarna tänkte Han på andra människor.
Soldaterna som spikade upp Honom på korset.
Sin mor som nu var utan en son.
Och vem är den tredje? Den döende rövaren.
I tre timmar tänkte Han på andra medan Han höll på att dö.
En av rövarna förbannade Gud och andra människor.
Den andra kände att han behövde mannen på korset i mitten.
De nästföljande tre timmarna låg jorden i totalt mörker.
Det är inte en vanlig solförmörkelse.
Det är intressant att Jesu liv och död syntes på himlen.
En stjärna signalerade Hans födelse,-
solen som förmörkades signalerade Hans död.
I tre timmars tid!
Om vi går tillbaka till Hans födelse så säger folk åt mig -
att stjärnan som lyste över Betlehem -
bevisar att astrologi är okej.
Har ni hört folk säga så?
De visa männen följde en stjärna.
Det betyder att astrologi är okej. Inte alls.
Jag talar inte om astronomi, -
det är studiet av stjärnorna, utan om astrologi.
Astrologin är baserad på att man tror att -
stjärnornas ställning när man föds påverkar ens personlighet och liv.
Vilket stjärntecken föddes du i?
Jag vet inte i vilket tecken jag föddes och vill inte veta det.
Jag avslöjar inte min födelsedag så att ni inte -
blir frestade att berätta det för mig. Jag vill inte veta av det.
Men astrologin tror alltså att stjärnornas ställning -
när ett barn föds kommer att påverka barnets personlighet och liv.
För all framtid.
Men lyssna, när Jesus föddes -
var det barnets ställning som påverkade stjärnorna!
Det är lite annorlunda!
Det är inte astrologi.
Det är Gud.
Och då Han dog var jorden täckt av mörker i tre timmar.
Det har aldrig funnits en solförmörkelse som varat så länge.
Men precis som när Han föddes och en stjärna svarade -
så svarade solen då Han dog.
Hela universum påverkades då Jesus dog.
Det skedde till och med jordbävningar samtidigt.
Hela naturen var upprörd då Jesus dog.
Det var inget sammanträffande.
Så kommer vi fram till själva döden.
Under de tre sista timmarna av mörker tänkte Jesus på sig själv.
Och det är ju inte att undra på. Ett fruktansvärt lidande.
Det var för övrigt inte korsfästelsen som dödade Jesus.
Korsfästelse tar åtminstone två dagar -
och som mest sju dagar att döda en människa.
Och medeltalet ligger någonstans däremellan.
Pilatus blev förbluffad över att Jesus hade dött på sex timmar.
Korsfästelsen dödar genom kvävning.
Då man är uppspikade till händer och fötter på ett kors -
måste man trycka sig uppåt med benen för att kunna andas.
Men det orsakar en olidlig smärta.
På engelska är ordet olidlig "excruciating", -
vilket är samma ord som "cross", kors. Korsfästelse (crucifiction).
Och smärtan i fötterna är sådan att du måste ge efter och hänga i händerna.
Det tär på lungorna och det blir svårt att andas.
Så man trycker sig uppåt med fötterna igen, så man kan andas igen.
Men snart leder smärtan till att man måste hänga i händerna en stund.
Och man fortsätter att sträcka på sig och sjunka ihop -
tills lungorna till sist inte längre kan klara det och man inte kan andas.
Och till slut dör man för att man inte kan skuffa sig upp -
med benen längre för att andas.
Det är korsfästelse. En fruktansvärd, smärtsam död.
Och det är en förnedrade död, för man är totalt naken.
Alla bilder av korsfästelse ni sett har ett snyggt höftskynke.
Så var det inte. De var spritt nakna.
Jag har bara sett ett krucifix -
och en målning av vår Herres död -
som avbildar Honom som Han verkligen var, naken.
Upphängd på det där träet.
Men Han dog efter sex timmar.
Och Johannes skriver varför.
Han såg soldaterna komma.
För den judiska sabbaten började klockan sex på kvällen -
och klockan tre kom soldaterna -
och de kunde påskynda döden genast -
genom att krossa offrets ben.
Då kunde han inte trycka sig själv uppåt.
Och dog nästan genast. Genom kvävning.
Men då de kom till Jesus var Han redan död.
En soldat sköt in sitt spjut i Hans sida -
och ut kom blod och vatten.
Det finns bara en orsak till ett så konstigt symtom.
Och det är en söndertrasad hjärtsäck.
Kärlet kring hjärtat.
Med andra ord dog Jesus inte av korsfästelsen -
utan av ett brustet hjärta.
Och orsaken var att Han upplevt helvetet i hela tre timmars tid.
Helvetet är en mörk plats, och Han hade varit i mörkret.
Helvetet är en törstig plats, och Han ropade att Han var törstig.
Och de hånade Honom genom att ge Honom vinäger att dricka.
Och helvetet är en plats där Gud inte är.
Och det var under de tre timmarna av mörker och de tre timmarna av törst -
som Han ropade ut: "Min Gud, min Gud, var är Du?
Varför har Du lämnat mig?"
Och för första gången i hela evigheten -
förlorade Jesus kontakten med sin Far.
Du och jag kan glömma bort Gud länge utan att känna av det.
Men för Honom var tre timmar -
utan gemenskap med sin Far rena helvetet.
Och Jesus gick igenom helvetet -
för att du aldrig ska behöva hamna där.
Det är Hans död.
Vilken förbluffande död. En unik död.
Bara tre år efter att Han inledde sin offentliga tjänst.
Det är en förbluffande historia.
Och det är inte slutet på den.
Efter tre dagar är Han tillbaka.
Och Han är tillbaka i en kropp.
För uppståndelsen är något som händer din kropp.
Det har inget att göra med din själ.
Det är ett återförenande av din ande med din kropp.
Och det hände Jesus tre dagar senare.
För övrigt gjorde Han ingenting av det som skedde mot slutet av Hans liv.
Allt gjordes mot eller för Honom.
Soldaterna korsfäste Honom.
Hans vänner begravde Honom.
Han uppstod inte från de döda, Han uppväcktes från de döda.
Det var Gud som uppväckte Honom.
Det var Guds sätt att säga att den mänskliga domstolens dom var orätt.
De sade att Han var för ond att leva.
Gud säger att Han är för god för att ruttna i graven.
"Jag hämtar Honom tillbaka."
Gud sade: "Detta är mitt domslut gällande denna man.
Ert domslut var fel."
Det är uppståndelsens grundläggande betydelse.
Den förkunnar att Jesus är Guds Son.
För Gud gjorde det. Han var en död kropp i en grav, Han kunde inget göra.
Men Gud gjorde det.
Och det är intressant att de två stora miraklerna i Jesu liv -
som Gud gjorde utfördes i mörkret där ingen kunde se det.
I Marias skötes mörker -
och mörkret i Josef från Arimateas grav.
Men det finns mer.
Uppståndelsen var en totalt ny början.
Den skedde på den åttonde veckodagen.
Första dagen på nästa vecka.
Och det är så betydelsefullt -
för världens skapelse började på den dagen.
I Första Moseboks första kapitel.
Och nu uppväcks Jesus från döden -
den första, och hittills sista, som upplevt detta.
För att förenas med en nyskapad kropp -
som liknade den gamla kroppen, men var ny.
Den har aldrig blivit äldre.
Den gamla kroppen hade blivit äldre. Denna blev det aldrig.
Det är en härlig kropp.
Det är en kropp som kommer att bestå för evigt.
Och du kommer att få se den kroppen då Han kommer!
Han återförenades med sin kropp.
Den första person som någonsin varit med om det.
Det har funnits återupplivningar.
Människor som varit kliniskt döda och blivit återbördade till livet.
Jag hade en vän som var död i 10 dagar.
Och återbördades till livet.
Efter tio dagar utan någon som helst hjärnverksamhet.
Han var död längst av alla i medicinsk historia.
Han låg på Stanford Medical Center i Amerika.
Han är nu predikant. Jag har inte tid att berätta hela historien.
Men det är en förbluffade berättelse. Han var på allt sätt död i 10 dagar.
Men han kom tillbaka in i sin gamla kropp.
Det är vad som hände alla andra i GT och NT som återupplivades.
De kom tillbaka till sin gamla kropp och måste därför dö igen.
Deras gamla kropp var inte odödlig.
Jesus kom ut ur graven med en ny kropp.
Den gamla kroppen försvann.
Svepningen bara sjönk ihop, det fanns inget i den.
Den lindades inte upp, som för Lasarus -
som måste lösgöras från svepningen för att hans kropp skulle bli fri.
Men Jesu gamla kropp var borta. Försvann.
Han kom ut ur graven med en helt ny kropp.
Som Han fortfarande har och som du kommer att få se -
och som inte blivit något äldre sedan dess.
Och du och jag kommer att ha en sådan kropp.
Om Bibelns löfte är sant -
att jag kommer att ha en härlig kropp som Hans -
så kommer jag att vara 33 år gammal igen!
Och då man är 80 ser man verkligen fram emot att bli 33 igen!
Jag kan knappast vänta! Då var jag frisk och stark!
Mentalt och fysiskt då jag var 33!
Och jag kommer att återvända dit! Halleluja för det!
Hans uppståndelse är så viktig.
Varför skedde den på den första veckodagen?
För att det var början på Guds nya skapelse.
Det var det första som Gud gjorde nytt.
Sin Sons kropp.
Det är början på ett helt nytt universum.
Men denna gång gör Gud det tvärtom.
I det gamla universum gjorde Han himlen och jorden först.
Och män och kvinnor sist.
Nu gör Han män och kvinnor först -
och den nya himlen och jorden sist. Han gör det i motsatt ordning.
Vi lever i skapelsens andra vecka.
Ser ni det?
De första kristna kallade uppståndelsedagen den 8:e dagen.
Den första dagen av den andra skapelseveckan.
Ni får viska "halleluja". Vad kyrkoledningen än säger.
Men inte för att predikanten vill det. Säg det för att ni själva vill göra det.
Det är alltså Hans uppståndelse.
Och Han kom tillbaka i en ny kropp.
Han kunde äta fisk, Han kunde laga frukost -
och Han kunde försvinna.
Det är en fantastisk ny kropp!
Han kunde göra allt Hans gamla kropp kunde, och mer.
Han kunde dyka upp och försvinna som Han ville, gå genom låsta dörrar.
Sådant som vetenskapsmän brukade skratta åt.
Men efter det att kvantfysiken dök upp -
vet de att det är helt möjligt för en kropp att gå genom låsta dörrar.
Nu vet de att det är inom räckhåll för vetenskapen. Halleluja.
Vetenskapen kommer äntligen ifatt Guds Ord.
Vi kan acceptera sådant nu på ett sätt som våra förfäder inte kunde.
De trodde vetenskapen var emot alla dessa saker.
Studera kvantvetenskap och se vad allt den avslöjar!
Och vilka mirakel som nu är möjliga. Tack vare kvantfysik.
Jag tror att om vetenskapen -
seriöst försöker finna sanningen om vårt universum -
kommer den att komma fram till Gud, om man verkligen söker sanningen.
Förr eller senare kommer man att vara av samma åsikt som Gud.
Det finns bara ett universum och en Gud och det är allt sant -
och söker man sanningen kommer man att hitta -
sanningen om Gud och sanningen om universum, tillsammans.
Och sanningen ska göra er fria.
Jag är nästan klar.
Hörde jag någon säga "halleluja"?
Till sist steg Jesus upp till himlen -
och det var slutet på Hans tid i den här världen.
Han lämnade den här världen två månader efter det att Han dog.
Alla andra jag känner lämnar denna värld samma dag som de dör.
Det tog Honom två månader innan Han lämnade de här världen.
Och det andra som är fantastiskt är att Han tog sin kropp med sig.
Alla andra jag känner lämnar kroppen efter sig.
Hans himmelsfärd är unik.
Nu har vi talat om Hans liv på jorden -
från Hans födelse till Hans himmelsfärd.
Men det finns en sak till: Han kommer tillbaka.
Varför folk inte tror på det då allting annat passar ihop -
och allting annat hände som Han sade skulle hända, vet jag inte.
Men jag är övertygad om att Han kommer tillbaka till denna värld.
Och jag ska få se Honom.
Jag ska få se Honom sådan Han är och bli lik Honom då.
Jag ser fram emot att bli lik Honom.
Allt detta gör att Jesus är den enda i sitt slag.
Det finns ingen annan man kan säga dessa saker om.
Muhammed har ingen chans.
Inte heller Buddha eller Konfucius.
Inte heller någon annan grundare någon världsreligion.
Ingen av dem når upp till denna man. Eller kan någonsin göra det.
Därför är kristendomen två saker. Jag ska avsluta med det.
För det första är kristendomen exkluderande.
Den måste stå ensam.
Under himlen finns inget annat namn som människor fått -
utom namnet Jesus genom vilket vi blir frälsta. Inget annat.
Den är alltså exkluderande.
Den står ensam. Den kan inte jämföras med andra religioner.
Den kan endast kontrasteras mot andra religioner.
Komparativ religion förkastas.
Man kan jämföra de andra religionerna, men inte med denna.
Den passar inte in.
Bara en religion i världen erbjuder syndernas förlåtelse.
Det hölls ett möte i Indien -
med representanter för alla världens religioner.
De möttes för att diskutera -
vad som var speciellt för varje religion.
De gick igenom varje representant för hinduism, buddhism och alla andra -
och frågade: "Vad är unikt för er religion?"
Och de kom till en kristen missionär -
och frågade vad som var unikt för kristendomen.
Och han sade: "förlåtelse".
Och ingen sade emot. Ingen.
Det är för att Jesus är den Han var och är -
och vad Han gjorde som vi av alla trossystem i världen kan erbjuda -
förlåtelse. Är det inte fantastiskt?
Gå och erbjud dem det.
Och det är min sista punkt.
Kristendomen är exkluderande, därför måste den vara inkluderande.
Den måste vara för alla.
Idén idag är att islam passar muslimerna -
och hinduismen passar hinduerna.
Kristendomen, för att den är exkluderande -
måste vara inkluderande.
Från början har Jesus gjort den så -
och sade att vi ska predika evangeliet för allt skapat.
Göra lärjungar av alla folk.
Vi har ett universellt uppdrag: -
att bära de goda nyheterna om förlåtelse till alla på hela jorden.
Och vi måste göra det.
Det kommer snart en dag då vi blir förbjudna i lag att göra det.
Men Jesus står över lagen.
Och vi måste lyda Gud mer än människor.
Och jag varnar er att det kommer en tid -
då om du gör vad Jesus begär av dig -
kommer du att sättas i fängelse.
Just nu pågår det faktiskt en debatt om just det.
De kristna ber att det ska bli uppskjutet, men det kommer.
Och det kommer till Sydafrika.
Och det kommer till mitt land.
Och de kristna kommer att prövas.
För att se hur lojala de kommer att vara till denna Herre Jesus Kristus.
Som är unik.
De dödade Honom -
och det är mycket möjlig att några i detta rum dödas för Jesus -
Men vad gör det, då uppståndelsen väntar på den andra sidan.
Och en ny kropp.
Få leva med Honom i evigheters evighet!
Vem skulle våga riskera att förlora det?
Helt enkelt av brist på mod för Kristus?
Jag ska sluta här.
För jag kom inte hit för att underhålla er.
Jag kom hit för att berätta sanningen om Jesus.
Och sanningen har följder.
Jesus sade: "I världen får ni lida."
Jag älskar Jesus för att Han är så ärlig.
Då jag var en ung kristen hörde jag några andra kristna ge sitt vittnesbörd.
"Jag kom till Jesus och alla mina problem försvann."
Och jag brukade tro på det!
Och jag undrade varför det inte fungerade för mig.
För sanningen är den att jag kom till Jesus och mina problem började.
Och det var år 1947.
Och så fylldes jag av den Helige Ande och mina problem blev större.
Och jag har haft fler problem de senaste 10 åren -
än under de föregående 40 åren, och det är sanningen.
Men Gud vare lovad, det är ju det Jesus sade skulle ske!
Så Han uppfyller sitt ord i mig.
Men Han lovade oss en stor lön i himlen.
Och jag vill ha den belöningen.
Tack för att ni lyssnat. Var välsignade allihop.
Om vi bara kunde vara tysta en stund.
Och tänka på vad som delats -
under de två senaste dagarna här i Port Elizabeth.
En del av er kommer, tro det eller ej, att få det sämre -
av vad ni hört.
Guds Ord gör det mycket klart att vi hålls ansvariga -
för vad vi gör med det vi vet.
Så vissa saker har avslöjats och öppnats för er -
om vad jag tror är Guds Ords sanning.
Och nu har vi alla ansvar för att göra någonting -
med vad vi vet.
Gud dömer aldrig någon för vad de inte vet.
Kunskap kräver handling.
Och om ni vill tacka David -
är den största tillfredsställelse han kan få att om 12 månader -
Andrew och andra pastorer, era pastorer -
kontaktar Andrew och säger "Davids besök -
den sanning han delade från sitt hjärta -
har förvandlat hjärtan, sinnen och liv -
hos personer här i Sydafrika.
Det är all den glädje den här mannen behöver.
Översättning: Himlen TV7