o
KARISMAATIKOT JA EVANKELIKAALISET - SANA JA HENKI YHDESSÄ
EVANKELIKAALISEN JA KARISMAATTISEN AJATTELUN YHTEISET PIIRTEET
HENGEN LAHJAT
ONKO SEURAKUNTA AINA OLLUT KARISMAATTINEN?
MIKSEIVÄT EVANKELIKAALIT OLE OLLEET KARISMAATTISIA?
SOPU ERIMIELISYYKSIIN: TEOLOGIA, PROFETIA, KASTE, KIELET, PYHÄ ELÄMÄ
KARISMAATIKOT JA EVANKELIKAALIT: OLEMMEKO VALMIITA TULEMAAN YHTEEN?
OSA 6: PYHYYS JA YHTEYS
Herättelen teitä käymällä läpi monia laajoja aihealueita.
Opetus on yhteenvetoa aiheista, -
joita käsittelen tarkemmin The Fourth Wave -kirjassa.
Pyrin herättämään kysymyksiä, en niinkään antamaan vastauksia.
Olen laatinut asialistan, jota pitää tutkia, -
jos evankelikaalit ja karismaatikot haluavat tulla yhteen.
Tahdon tarkastella pyhyyttä, -
etenkin erimielisyyksien kannalta.
Usein Hengen lahjoihin liittyy ylemmyyden- ja alemmuudentunnetta.
Seurakuntaa eivät jaa Hengen lahjat, -
vaan asenteet niitä kohtaan.
Ne saavat ihmiset sanomaan: "Onneksi en ole kuin nuo muut."
Kaikki riippuu siitä, mitä pidämme hengellisenä kypsyytenä.
Karismaatikoille tahdon sanoa, etteivät lahjat ole hedelmää.
Se kuulostaa yksinkertaiselta.
Välitön saatavuus tekee lahjoista houkuttelevia.
Lahjoja voi alkaa harjoittaa heti, kun on vastaanottanut Hengen.
Yliluonnollinen voima voi olla huumaavaa.
Jotkut karismaatikot ovat lahjoista innoissaan kuin uusista leluista.
Virheellisesti luullaan, että on saavutettu korkeampi taso.
"Harjoitan lahjoja, joten olen parempi kuin muut."
Hengelliset lahjat ovat merkki vaelluksen aloittamisesta, -
ei vielä perille pääsystä.
Ne ovat merkki vanhurskauttamisesta eikä pyhittäytymisestä.
Lahjat eivät ole merkki kypsyydessä kasvamisesta.
Kristitty voi olla hyvin epäkypsä, vaikka hänellä olisi ihania lahjoja
Korinttilaiset olivat tästä esimerkki.
Simson oli tyypillinen esimerkki.
Henki teki hänestä voimallisen, mutta hän oli heikko luonteeltaan.
Hän menettikin Hengen voiman.
Kaikki Hengen lahjat voivat tuoda hajaannusta.
Niitä voivat lahjoittaa moraalittomat, harhaoppiset -
ja ne, joiden elämässä vallitsee epäjärjestys.
Jumala antaa lahjojaan epätäydellisille ihmisille.
Muuten kenelläkään ei olisi yhtäkään lahjaa!
Tai ainakin joutuisimme odottamaan pitkään.
Saamme lahjoja heti, kun tulemme vanhurskaiksi ja saamme Hengen.
Hän haluaa meidän myös kypsyvän.
Kypsyys ei tule Hengessä laulamisesta tai tanssimisesta.
Se tulee Hengessä vaeltamisesta.
Vaeltaminen on jalan siirtämistä toisen jalan eteen -
ja sitten toisen jalan siirtämistä taas toisen eteen.
Se on sitä, että otetaan yksi askel kerrallaan oikeaan suuntaan.
Se ei kuulosta kamalan jännittävältä, mutta se on tärkeää.
Karismaatikkojen täytyy tietää, etteivät lahjat ole hedelmää.
Siksi 1. Kor. 13:ssa sanotaan: "vaikka voisin siirtää vuoria".
Rakkaudeton jättää nuo vuoret lähimmäisensä tielle.
Ilman rakkautta luomme suuria ongelmia.
Ilman Hengen hedelmää lahjat voivat olla vaarallisia.
Ne ovat kuin moottori ilman vaihdetta.
Karismaatikkojen on muistettava, että hedelmä on tärkeää.
Hedelmä on yksikkö. Lahjat ovat monikossa.
Hengen hedelmä on yksi hedelmä, jossa on yhdeksän makua.
On olemassa hedelmä nimeltään mysterio deliciosis.
Se on todellinen hedelmä.
Se maistuu joka puraisulla eri hedelmältä.
Siinä on erilaisia makuja.
Missä söit sitä?
Anteeksi?
Australiassa
Valitettavasti sitä ei saa täältä. Sitä kasvaa myös Espanjassa.
Hengen hedelmä on samanlainen.
Se ei ole yhdeksän hedelmää, vaan yksi hedelmä, jossa on 9 makua: -
rakkaus, ilo, rauha, hyvyys, kärsivällisyys, ystävällisyys, -
uskollisuus, lempeys ja itsehillintä.
Saamme Hengen hedelmän eri maut samanaikaisesti.
Ne eivät kypsy samanaikaisesti, mutta ne kehittyvät vähitellen.
Näin voi erottaa Hengen hedelmän luonnollisista hyveistä.
Uskosta osattomilla voi olla 3 tai 4 makua.
Heillä ei voi olla kaikkea yhdeksää, -
koska se olisi Hengen hedelmää.
Jotkut uskosta osattomat ovat täynnä rakkautta tai iloa, -
mutta kenelläkään ei ole kaikkea yhdeksää.
Hengessä vaeltavalla uskovalla on kaikki yhdeksän makua.
Ne kypsyvät vähitellen.
Lahjat ovat vaarallisia ilman hedelmää.
Karismaattisten on syytä tietää se.
Uskova on kypsä, kun hänessä näkyy hedelmä.
Kypsyys ei liity lahjoihin.
Lahjan omaava henkilö ei automaattisesti ole pyhä.
Tahdon seuraavaksi sanoa jotakin evankelikaaleille.
Täyttynyt ei ole täynnä.
Uudessa testamentissa käytetään kumpiakin sanoja eri tavalla.
Puhutaan Pyhällä Hengellä täyttymisestä -
ja siitä, että jotkut olivat täynnä Pyhää Henkeä.
UT:ssa kaikki olivat täyttyneet, mutta vain jotkut olivat täynnä.
Johtajan ja vastuullisten tehtävät haluttiin antaa niille, -
jotka olivat täynnä.
Kaikki olivat Hengellä kastettuja ja täytettyjä, -
mutta vain jotkut olivat täynnä.
Täynnä ovat ne, jotka antavat jatkuvasti täyttää itsensä -
tai jotka vaeltavat Hengessä.
Tämä on hyvin tärkeä erotus.
Evankelikaalit ovat taipuvaisia sekoittamaan nämä keskenään.
He odottavat, että kaikki täytetyt ovat täynnä.
Valitettavasti se ei ole totta.
Miten voi olla täyttynyt mutta ei täynnä?
Havainnollistan asiaa esimerkillä.
Ajattelepa kattilaa, joka on täynnä perunoita.
Kattila on vesihanan alla.
Vesihana avataan.
Pian kattila on täytetty vedellä.
Onko kattila nyt täynnä vettä?
Ei. Siinä on suhteellisen vähän vettä.
Se on täytetty ylitsevuotavasti.
Kattila on täynnä vettä vain, jos hana jätetään auki -
ja perunat nostetaan pois kattilasta.
Vasta sitten voidaan sanoa, että kattila on täynnä vettä.
Kun tulemme Kristuksen luo, voimme heti täyttyä ylitsevuotavasti, -
vaikka elämässämme on vielä paljon käsittelemättömiä asioita.
Voimme silti täyttyä ylitsevuotavasti.
Kun vaellamme Hengessä ja vääriä asioita otetaan pois, -
tulemme vähitellen täyteen Pyhää Henkeä, -
niin ettei ole häiritseviä asioita.
Uudessa testamentissa tehdään tämä tärkeä erotus.
Sekä karismaatikkojen että evankelikaalien täytyy käsittää, -
etteivät täytetyt ole täynnä.
On vielä paljon käsittelemättömiä syntejä.
Täynnä oleva henkilö on vaeltanut Hengessä -
ja käsitellyt elämässään olevia syntejä.
Liha saa hänessä yhä vähemmän valtaa.
Sanon evankelikaaleille, ettei täyttynyt ole täynnä.
Ei pidä odottaa, että Hengellä täyttynyt olisi yhtäkkiä pyhä.
Se on vääränlainen odotus.
Tahdon puhua eräästä ontuvasta vertauksesta.
On helppoa tehdä virheellinen vertaus, jos se hyödyttää itseä.
Tapasin käydä parturissa sisilialaisen Chrisin luona.
Kävimme paljon keskusteluja.
Kerran hän sanoi: "Olen yhtä hyvä kuin kuka tahansa teistä."
Sanoin: "Se voi olla totta."
"Et tunne seurakuntamme jäseniä, mutta se voisi olla totta."
"Sillä ei ole väliä, koska tarvitset sitä, mitä tarjoamme."
"Oletko yhtä hyvä kuin Jeesus?"
Hän vastasi: "Olen." Keskustelu tyrehtyi.
Todistusoppaassa ei ollut ohjetta, mitä sanoa siihen.
Hänen olisi kuulunut vastata kieltävästi.
Hän leikkasi nyt toista puolta.
Hän tuumi: "Ehkä en sittenkään aivan."
Hän teki virheellisen vertauksen.
On virhe verrata huonoja uskovia ja hyviä ei-uskovia.
Itsensä vertaaminen johonkuhun toiseen on väärä vertaus.
Pitäisi miettiä, mitä huono uskova olisi, -
jos hän ei olisi uskossa. Hän olisi vielä pahempi.
Hyvä ei-uskova olisi vielä parempi, jos hän olisi uskossa.
Ei parane verrata muuta kuin itseensä.
Huonoja karismaatikkoja tavataan verrata hyviin evankelikaalisiin -
tai päin vastoin.
Minulta on tänäänkin kysytty: -
"Entäpä se ja se suuri evankelikaali?"
Teemme tällaisia vääriä vertailuja.
Näytän teille nyt oikeanlaisen vertailun.
Tämä kaavio on auttanut monia.
Pohjalla on päällekkäisiä ympyröitä.
Ne vastaavat kokemuksemme laajuutta.
Näiden päälle rakennamme seurakunnan pylväät.
Se on kokemuksemme korkeus.
Jotkut toimivat pienellä perustuksella.
He eivät ole vielä kokeneet Hengen kastetta tai lahjoja.
He ovat kasvaneet hyvin korkeiksi.
Tunnen muutamia hyvin kypsiä evankelikaaleja.
He ovat hyvin hartaita hyviä uskovia.
Tosin he ovat rakentaneet kasvunsa kapealle pohjalle.
Joillakin on leveämpi perusta. He ovat saaneet Hengen kasteen.
He eivät ole välttämättä kasvaneet yhtä korkeiksi.
Jotkut, jotka harjoittavat lahjoja, ovat jääneet melko vajaakasvuisiksi
Heidän pylväänsä on leveä mutta lyhyt.
Henkilön, jolla on leveä ja matala pylväs, -
tulisi katsoa kunnioittaen ylöspäin tätä, jolla on kapea pylväs.
Hänen ei pitäisi halveksua tätä.
Sen, jonka perusta on laaja, -
on helppo väheksyä kapeapohjaisempaa, -
vaikka tämä on kypsempi, hartaampi ja kuuliaisempi.
Näitä ihmisryhmiä ei pidä vertailla.
Jumala haluaa laajoja pohjia ja korkeita pylväitä.
Hän haluaa, että kaikilla on lahjat ja hedelmä.
Usein kysytään, kumpi on parempi, lahjat vai hedelmä.
Seurakunta, jossa on lahjoja mutta ei hedelmää, on kauhea paikka.
Seurakunta, jossa on hedelmä mutta ei lahjoja, voi olla kuiva.
Kerron esimerkin.
Hengellisesti kypsällä henkilöllä on hedelmä mutta ei lahjoja.
Hän vierailee sairaan luona sairaalassa.
Hän osoittaa rakkautta vierailemalla, -
iloa piristämällä sairasta, rauhaa lohduttamalla häntä, -
kärsivällisyyttä kuuntelemalla sairasta, -
ystävällisyyttä viemällä sairaalle viinirypäleitä, -
hyvyyttä tarjoutumalla huolehtimaan lapsista, -
uskollisuutta vierailemalla sairaalassa joka päivä, -
lempeyttä noudattamalla sairaalan sääntöjä -
ja itsehillintää jättämällä viinirypäleet syömättä.
Hän on ilmentänyt koko Hengen hedelmää -
ja jättänyt sairaan sairastamaan.
Parantaminen on lahja, ei hedelmä.
Tarvitsemme kumpaakin.
Rakkauskin voi olla avuton jossakin tilanteessa, -
jossa tarvittaisiin lahjaa.
Ihannetilanne on se, -
että kaikki ovat mahdollisimman leveitä ja korkeita.
Usein on korkeita ja kapeita evankelikaaleja -
ja epäkypsiä karismaatikkoja.
Tarvitsemme kumpaakin, leveitä ja korkeita pylväitä.
Karismaatikon pitäisi katsoa ylöspäin evankelikaalia, -
eikä halveksia tätä, -
koska tämä on omalla tahollaan kasvanut ja kypsynyt Herrassa.
Tämä on tärkeä vertailu.
Joskus johtajat ja jäsenet toimivat eri pohjalta.
Se aiheuttaa jännitteitä.
Johtajat ja jäsenet tarvitsevat lahjoja ja hedelmää.
Tästä päästään opetussarjan viimeiseen kohtaan.
Jos halutaan yhteyttä, -
karismaatikot ja evankelikaalit tarvitsevat toisiaan.
Evankelikaaliset tarvitsevat sitä, mitä karismaatikoilla on, -
ja päin vastoin.
Hankkivatko he uusia ulottuvuuksia erikseen vai yhdessä?
Toivottavasti yhdessä
Sen sijaan että suuntaukset pyrkivät toimimaan erikseen, -
olisi ihanaa, jos suuntaukset myöntäisivät tarvitsevansa toisiaan
"Emme tarvitse vain sitä, mitä sinulla on. Tarvitsemme sinua," -
"jotta meistä tulisi yhtenäinen Uuden testamentin seurakunta."
Olen kantanut tätä taakkaa jo 25 vuoden ajan.
Kirjassani on puhe, jonka pidin vuonna 1966.
Silloin suuntaukset olivat kaukana toisistaan.
Pidin puheen evankelikaalisessa kokouksessa Lontossa.
Ainoa ero nykyhetkeen on se, että silloin pyrin saamaan -
evankelikaalit hyväksymään karismaattisen ulottuvuuden.
Nykyään pyydän karismaattisia palaamaan Raamatun ilmoitukseen.
Muuten taakka on pysynyt samana.
Viitisen vuotta sitten sain näyn. En väitä sitä erehtymättömäksi.
Se muistutti erästä Hesekielin kirjan kohtaa.
Hesekieliä kehotettiin pitämään kädessään kahta puusauvaa.
Se oli Israelin sisällissodan jälkeen.
Pohjoisen kymmenen heimoa erosivat etelän kahdesta heimosta.
Kansa jakaantui Efraimiksi ja Juudaksi.
Assyrialaiset veivät pois kymmenen heimoa.
Jäljelle jäivät etelän Benjamin ja Juuda.
Sitten babylonialaiset veivät heidät pakkosiirtolaisuuteen.
Näytti siltä kuin koko kansa olisi kuollut.
Pakkosiirtolaisuuteen viety Hesekiel näki näyn.
Näyssä oli kuivia luita.
Luut tulivat yhteen kolinalla, ja niiden päälle kasvoi liha.
Hesekiel näki Israelin kansan ylösnousemuksen.
Hän näki Israelin asuvan jälleen yhtenä kansana.
Valitettavasti seuraava Raamatun paikka on tuntemattomampi.
Jumala käski Hesekieliä ottamaan käteensä kaksi puusauvaa.
Niistä tuli yksi sauva.
Hän käski kirjoittaa sauvoihin "Efraim" ja "Juuda" -
ja pitää niitä kädessä yhdessä.
En tiedä, oliko se näky vai todellinen tapahtuma.
Jumala voi tehdä ihmeitä puusauvoilla, -
kuten Mooseksen käden kautta.
Näin samanlaisen näyn viitisen vuotta sitten.
Toisessa puusauvassa luki: "karismaatikot" -
ja toisessa "evankelikaalit".
Puusauvoja pidettiin kädessä yhdessä.
Niistä tuli yksi sauva.
Uskon, että Jumala tarvitsee suurta sauvaa, -
jotta Hän voi tehdä suuria asioita.
Näyn näkemisen jälkeen olen vedonnut ihmisiin, -
jotta he pohtisivat näitä asioita.
Olen tuonut esiin monia kysymyksiä, -
mutta uskon suuntausten yhdistyvän, jos tahdomme niin.
Meillä on kaksi mahdollista syytä siihen.
Toinen syy on itsemme takia.
Me kaikki tarvitsemme kumpaakin.
Meidän täytyy yhdistyä seurakunnan takia.
Isompi syy on se, että maailma tarvitsee sitä.
Jos suuntaukset yhdistyvät, näemme suurta liikehdintää Jumalan puoleen
Tämä kävi ilmi eräässä profetiassa.
Monet ovat kuulleet Smith Wigglesworthista.
Hän oli tavallinen putkimies.
Hän johti tuhansia saamaan Hengen lahjan -
ja harjoittamaan Hengen lahjoja.
Hän itse harjoitti lahjoja ihmeellisellä tavalla.
Jumala käyttää tavallista ihmistä epätavallisiin tekoihin.
Hän ennusti viimeisessä profetiassaan kolme asiaa.
Ensinnäkin hän näki, että Hengen lahjat palautuisivat seurakuntaan.
Hän sanoi tämän paljon ennen toista maailmansotaa, -
ennen kuin sana "karismaattinen" oli lyönyt itsensä läpi.
Silloin helluntailaiset oli vielä eristetty muista tunnustuskunnista.
Toiseksi hän näki uudenlaisen innon Jumalan Sanaa kohtaan.
Hän sanoi juuri ennen kuolemaansa: -
"Kun nämä kaksi Hengen liikehdintää yhdistyvät," -
"saamme seurata seurakunnan historian suurinta liikehdintää."
Voimme koetella hänen sanojaan. Ainakin minua ne puhuttelevat.
Meidän on yhdistyttävä pelastumattomien takia.
Voin osoittaa tilastojen avulla, -
että karismaattiset evankelikaaliseurakunnat -
kasvavat viisi kertaa nopeammin -
kuin evankelikaalit tai karismaattiset seurakunnat.
Seurakunta kasvaa viisi kertaa nopeammin, -
kun nämä kaksi ominaisuutta yhdistyvät.
Tutkimusten mukaan -
karismaattiset tai evankelikaaliset baptistiseurakunnat -
kasvoivat vuodessa enintään 5 prosenttia.
Karismaattiset evankelikaaliseurakunnat -
kasvoivat vuodessa keskimäärin 25 prosenttia.
Evankelikaalien evankeliointi- kampanjoissa odotetaan, -
että kuulijoista 5 prosenttia vastaa sanomaan.
Billy Grahamin 8 prosenttia on jo tavanomaista enemmän.
Kun evankelikaalinen julistus ja karismaattiset ihmeet yhdistyvät, -
kuten Reinhard Bonnken työssä, -
kuulijoista jopa 25 prosenttia vastaa sanomaan.
Haluaisitteko, että vaikutuksemme olisi viisinkertainen?
Se voidaan saavuttaa yksinkertaisella tavalla, -
yhdistymällä karismaattiseksi evankelikaaliseurakunnaksi.
Siinä Kirjoitusten valo kohtaa Hengen tulen.
Kun Henki ja Sana yhdistyvät seurakunnan elämässä, -
vaikutus maailmaan on suurempi.
Pyhittäydytään pelastumattomien takia ja tehdään kaikkemme, -
jotta kaksi sauvaa tulevat yhdeksi Jumalan kädessä.
Rukoillaan.
Isä, jos olen puhunut jotakin, mikä ei ole tullut Hengestäsi, -
pyyhi se pois muististamme nopeasti.
Jos olen puhunut sydämesi mukaisia sanoja, vahvista ne.
Anna meille voimaa toimia niin, ettemme lepää ennen kuin näemme -
kaksi suuntausta yhdessä Sinun kädessäsi, -
jotta voit käyttää meitä kunniaksesi tarkoituksesi mukaan.
Anna opetusvideoiden auttaa monia tutkimaan sydäntään, -
ojentautumaan kohti veljiään Kristuksessa -
ja etenkin Sinua kohti, Herra. Jeesuksen nimessä, aamen.
Suomennos: Marianne Tenetz