Åtskiljandet vid Kristi återkomst
Jag ber att Petri läser Matteusevangeliets 25:e kapitel.
"Då ska himmelriket bli som när tio jungfrur -
tog sina lampor och gick ut för att möta brudgummen.
Fem av dem var oförståndiga och fem var kloka.
De oförståndiga tog sina lampor men tog inte med sig någon olja, -
medan de kloka tog olja i kärlen tillsammans med sina lampor.
När brudgummen dröjde blev de alla dåsiga och somnade.
Vid midnatt hördes ett rop: -
Brudgummen är här! Gå ut och möt honom!
Då vaknade alla jungfrurna och gjorde i ordning sina lampor.
De oförståndiga sade till de kloka: -
Ge oss av er olja, våra lampor slocknar!
De kloka svarade: -
Den skulle inte räcka både till oss och till er.
Gå i stället till dem som säljer och köp.
Men när de hade gått i väg för att köpa kom brudgummen, -
och de som var redo gick med honom in till bröllopsfesten.
Och dörren stängdes. Till slut kom de andra jungfrurna tillbaka och sade:
Herre, Herre, öppna för oss! Men han svarade: -
Jag säger er sanningen: Jag känner er inte.
Håll er därför vakna, för ni vet inte vilken dag eller timme han kommer.
Det ska bli som när en man skulle resa utomlands.
Han kallade till sig sina tjänare och anförtrodde dem sin förmögenhet.
En gav han fem talenter, en annan två och en tredje en talent, -
åt var och en efter hans förmåga. Sedan reste han bort.
Den som hade fått fem talenter... tjänade fem talenter till.
Den som hade fått två talenter tjänade... två till.
Men den som fått en talent... grävde ner den -
i jorden och gömde sin herres pengar.
En lång tid därefter kom tjänarnas herre -
och krävde redovisning av dem.
Den som hade fått fem talenter kom då och bar fram fem talenter till -
och sade: Herre, du anförtrodde mig fem talenter.
Här är fem till som jag har tjänat.
Hans herre sade till honom: Bra, du gode och trogne tjänare!
Du var trogen i det lilla, jag ska sätta dig över mycket.
Gå in i din herres glädje!
[Den] som hade fått två talenter ...sade: -
Herre, du anförtrodde mig två talenter. Här är två till som jag har tjänat.
Hans herre sade till honom: Bra, du gode och trogne tjänare!
Du var trogen i det lilla, jag ska sätta dig över mycket.
Gå in i din herres glädje! Även den som hade fått en talent kom fram.
Han sade: Herre, jag visste att du är en hård man -
som skördar där du inte har sått och samlar in där du inte har strött ut.
Jag var rädd, så jag gick och gömde din talent i jorden.
Här har du vad som är ditt.
Hans herre svarade honom: Du usle och late tjänare!
Visste du att jag skördar där jag inte har sått -
och samlar in där jag inte har strött ut?
Då skulle du ha satt in mina pengar på banken, -
så att jag hade fått igen det som är mitt med ränta när jag kom.
Ta nu ifrån honom talenten och ge den till honom som har tio talenter.
Var och en som har ska få, och det i överflöd, -
men den som inget har ska bli fråntagen också det han har.
Och kasta ut den oduglige tjänaren i mörkret här utanför.
Där ska man gråta och gnissla tänder.
När Människosonen kommer i sin härlighet och alla änglar med honom,-
då ska han sätta sig på sin härlighets tron.
Och alla folk ska samlas inför honom, -
och han ska skilja dem från varandra som herden skiljer fåren från getterna.
Och han ska ställa fåren på sin högra sida och getterna på den vänstra.
Då ska Kungen säga till dem som står på hans högra sida: -
Kom, ni min Fars välsignade, -
och ta emot det rike som stått berett för er sedan världens skapelse.
För jag var hungrig och ni gav mig att äta.
Jag var törstig och ni gav mig att dricka.
Jag var främling och ni tog emot mig.
Jag var naken och ni klädde mig.
Jag var sjuk och ni besökte mig.
Jag var i fängelse och ni kom till mig.
Då ska de rättfärdiga svara honom: -
Herre, när såg vi dig hungrig och gav dig att äta, -
eller törstig och gav dig att dricka?
Och när såg vi dig som främling och tog emot dig, -
eller naken och klädde dig?
Och när såg vi dig sjuk eller i fängelse och kom till dig?
Då ska Kungen svara dem: Jag säger er sanningen: -
Allt vad ni har gjort för en av dessa mina minsta bröder, -
det har ni gjort för mig.
Sedan ska han säga till dem som står på den vänstra sidan: -
Gå bort från mig, ni förbannade, -
till den eviga elden som är beredd åt djävulen och hans änglar.
För jag var hungrig och ni gav mig inte att äta.
Jag var törstig och ni gav mig inte att dricka.
Jag var främling och ni tog inte emot mig, -
naken och ni klädde mig inte, -
sjuk och i fängelse och ni besökte mig inte.
Då ska de svara: Herre, när såg vi dig hungrig eller törstig -
eller som främling eller naken eller sjuk eller i fängelse -
och hjälpte dig inte?
Då ska han svara dem: Jag säger er sanningen: -
Allt vad ni inte har gjort för en av dessa minsta, -
det har ni inte heller gjort för mig.
Och dessa ska gå bort till evigt straff, men de rättfärdiga till evigt liv."
Tack.
Några av er kanske märkte att jag inte kom riktigt till slutet av Matteus 24.
Så låt mig snabbt avsluta det.
Då Han gett oss tecknen på sin återkomst -
sade Jesus: "Var därför vakna."
Somna inte!
Håll er vakna! Var beredda.
Sedan sade Han att husägaren -
fick veta att en tjuv skulle komma den natten.
Han visste vad som skulle ske.
Men han visste inte exakt när det skulle ske.
Men han gick inte och lade sig.
Han somnade inte.
Han höll sig vaken.
Och såg till att tjuven inte kunde bryta sig in.
Det är sunt förnuft.
Om man vet att Jesus kommer -
och man inte vet vilken dag -
måste man hålla utkik.
Inte efter Honom -
men efter tecknen på att Han är på väg.
Och sedan berättade Jesus tre berättelser.
De är liknelser.
De har inte hänt på riktigt.
Men varje historia klargör saken för oss.
Jag kallar dem: "Liknelsen om den själviska betjänten", -
"Liknelsen om de stolliga brudtärnorna", -
och "Liknelsen om den snåla affärsmannen".
Vi ska se på alla tre berättelserna på en gång.
Ni har hört dem läsas upp.
De handlar alla om samma sak -
men uttryckt på tre olika sätt.
För det första, i alla tre berättelserna -
finns det en huvudperson.
En man.
I den första berättelsen -
och den andra och tredje -
spelar den mannen huvudrollen.
I den första berättelsen är han husets herre.
I den andra är han brudgummen.
Och han är affärsmannen i den tredje.
Men alla handlar de om Jesus.
Det är egentligen Han som har huvudrollen i alla tre berättelserna.
Och i alla berättelserna reser Han bort.
Och kommer senare tillbaka.
Men i alla berättelserna är Han borta länge.
Det är mycket betydelsefullt.
Jesus väntade sig inte att Han skulle komma snabbt tillbaka.
Han visste att Han skulle bli borta en lång tid.
Och det är det verkliga testet på vem som är redo.
Om man tror att Han ska komma tillbaka snabbt -
är det inget test.
Det är om Han blir borta länge -
som man får reda på vem som är redo.
En del människor har en känsla av panik.
De säger: "Vad vill jag syssla med när Jesus kommer tillbaka?"
Jesus bryr sig inte om vad du håller på med när Han kommer tillbaka.
Han vill veta vad du gjort medan Han varit borta.
Frågar du: "Vad borde jag göra om Han kommer tillbaka genast?"
Då skulle jag själv aldrig åka på semester.
För jag skulle vilja vara fullt sysselsatt när Han kommer tillbaka.
Jag skulle sannolikt inte älska med min hustru igen.
För jag skulle inte vilja att Han kom på mig med att göra det då Han kom.
Jag säger det för att visa er hur enfaldigt det är att tänka så.
Fråga inte: "Vad borde jag syssla med om Han kom tillbaka just nu?"
Då lever du ett mycket obalanserat liv.
Jag kände en neurotisk flicka -
som tillbringade all sin lediga tid på en kyrkogård -
bredvid sina föräldrars grav.
Hon ville vara tillsammans med dem när Jesus kom tillbaka.
Det är inte kristendom.
Det är att vara neurotisk.
Det verkliga provet på om du är redo -
är vad du gör om Han inte kommer tillbaka -
under din livstid.
Det är det verkliga testet -
på vem som är redo för Hans återkomst.
Så alla dessa tre berättelser säger -
att det dröjde länge innan Han kom tillbaka.
Brudgummen dröjde.
Affärsmannen reste bort för en lång tid.
Det var det första jag ville säga.
Och alltid när mannen kommer tillbaka-
så frågar han vad de gjort medan han varit borta.
Och det är vad Jesus kommer att fråga då Han kommer tillbaka.
I varje berättelse -
var någon redo, och någon var det inte.
Låt oss först se på dem som var redo.
Och berättelserna säger oss tre saker.
Man blir redo för Jesu återkomst -
genom att ta hand om andra människor.
Ta hand om deras behov.
Betjänten var en självisk betjänt.
Han brydde sig inte om de andra tjänarna.
Han gjorde livet svårt för dem.
Han var inte redo för sin herres återkomst.
Han borde ha gett mat åt de andra tjänarna.
Så det första sättet att göra sig redo -
är att ta hand om andra.
Speciellt om Herrens tjänare.
"Gör gott mot alla", säger Paulus.
"Särskilt mot dem som tillhör trons familj."
De andra berättelsen -
säger oss att för att vara redo -
måste du ha resurser för en lång tid.
Det är berättelsen om de stolliga brudtärnorna.
För att förstå den berättelsen -
måste man förstå något om bröllop på den tiden.
De var mycket annorlunda än våra.
Jag antar att i Finland -
gör brudgummens marskalk sällskap med brudgummen.
Och brudtärnorna kommer med bruden.
Stämmer det för bröllop här?
Men på den tiden var det tvärtom.
Marskalken hjälpte bruden -
och brudtärnorna kom med brudgummen.
Och med den förklaringen förstår ni berättelsen.
De fick vänta länge.
Hela natten.
Och en del av dem var redo för det.
De hade tillräckligt mycket olja så lamporna brann tills han kom.
Men de stolliga -
väntade sig brudgummen för tidigt.
Och de kunde inte hålla sina lampor brinnande.
Det är en enkel berättelse.
Den säger egentligen att -
om Jesus inte kommer tillbaka snart -
kan du hålla ut då?
Har du tillräckligt med olja för att hålla din lampa brinnande?
Har du tillräckliga resurser?
För att hålla ut?
Även om det betyder att hålla ut resten av ditt liv?
Jag bara måste berätta om en predikant i London.
Han gjorde det ödesdigra misstaget att ställa en fråga.
Och det här är vad han sade: -
"Ni unga män som sitter där uppe -
var skulle ni hellre vara -
i ljuset med de visa jungfrurna, eller i mörkret med de stolliga?"
Det var en dum fråga att ställa.
De unga männen ropad unisont tillbaka: -
"I mörkret med de stolliga!"
Så jag ska inte ställa er den frågan.
Men sensmoralen är väldigt tydlig.
Kan du hålla ut hela resten av ditt liv?
Med din lampa brinnande?
Om brudgummen inte kommer tillbaka medan du lever?
Även om Han kommer tillbaka medan jag lever -
vill jag hålla ut tills Han gör det.
Och om Han inte kommer tillbaka -
vill jag att min lampa lyser den dag jag dör.
Kristendomen är ett sätt att dö.
Inte bara ett sätt att leva.
Den är ett sätt att dö.
Kristna dör på ett annat sätt än andra människor.
Jag bodde nära en mycket gudfruktig man.
Och när läkaren sade åt honom att han hade högst 2-3 veckor kvar -
skrev han till alla sina släktingar.
"Kom och bo hos mig en tid.
Jag vill att ni ska få se hur en kristen människa dör.
Och alla kom.
Och de fick se det.
Det är det sista testet på ett kristet liv: -
om ens lampa fortfarande brinner i det sista ögonblicket.
Och det är ett allvarligt test.
Den tredje berättelsen säger oss något annat.
Ursäkta, den andra berättelsen.
Var var jag? Nej, den andra var den om brudtärnorna.
Den tredje talar om att man gör sig redo för Kristi återkomst -
genom att vara fruktsam.
Och skaffa mer vinst för Herren.
Genom att använda de talenter/talanger Han gav dig.
Så att Han inte endast får talenten tillbaka -
utan får den med ränta.
Herren har investerat i oss alla.
Och Han hoppas få mer tillbaka.
Han hoppas att du skulle jobba med Herrens affärer.
Och därför kan du ge Honom mer tillbaka.
Han har investerat i dig.
Och Han förväntar sig avkastning.
Och Han ser till att Han får den avkastning Han gör sig redo för.
Jag kan inte låta bli att observera att det var mannen med endast en talent-
som inte använde den.
Alla har åtminstone en talent/talang.
Men eftersom en del verkar har fler -
blir vi kanske avundsjuka -
och säger: "Gud verkar ha gett andra så mycket."
Och så gräver vi ner vår egen lilla gåva.
Och Herren får ingenting tillbaka av oss.
Använd den talent Gud har gett dig!
Använd den så att Herren får avkastning.
Jag skäms nästan -
då jag tänker på vad Herren investerat i mig.
Jag har skrivit min självbiografi.
Och i slutet skriver jag: -
"Jag känner mig som en olönsam Herrens tjänare."
Han investerade i mig.
Och jag frågar mig vilken avkastning Han har fått.
Jag döpte min biografi "Not as bad as the truth" (Inte så illa som sanningen).
Och folk har undrat varför jag kallade den så.
Jag ska berätta varför.
För några år sedan började folk sprida mycket fula rykten om mig.
De var totalt osanna.
Men de spreds som en löpeld.
Jag är rädd för att kristna gillar skvaller.
Och folk började ställa in mina bokade predikoresor.
Ingen sade: "Vi har hört ofördelaktiga saker om dig."
De sade endast: -
"Arrangemangen för ditt besök har gått i stöpet."
Så jag strök över avtalade möten i min kalender.
Och det gjorde ont.
Och det var smärtsamt för min fru.
För folk frågade henne om ryktena.
Hon är den som känner mig bäst.
Och hon sade att de var osanna.
Till slut klagade jag till Herren.
Jag sade: "Herre, det gör inte bara ont då de ljuger -
men det ställer hinder i vägen för min tjänst.
Det stänger dörrar."
Och vet ni vad Herren sade?
"David, det värsta de kan säga om dig -
är inte så illa som sanningen."
Och jag brast i skratt.
Det var en sådan överraskning.
Och jag sade: "Tack Herre, att de inte känner till sanningen!"
Och jag gick ut i köket -
och jag sade till min fru: -
"Vet du vad Herren precis sade till mig?
Han sade att det värsta de kan säga om mig -
är inte lika hemskt som sanningen."
Och min fru storskrattade.
Och sedan tillade Herren: -
"Jag vet det värsta.
Och jag älskar och använder dig fortfarande."
Det är därför jag sade -
att jag är en olönsam tjänare.
Och Gud har investerat i er alla.
Vad kommer Han att få för ränta?
Vad får Han för avkastning på sin investering?
Han kommer att fråga er då Han kommer tillbaka: -
"Vad gjorde du med talenten jag gav dig?"
Och om de som använder den gåva de fått, -
även om det bara är en liten gåva, -
för att ge vinst åt Herren, -
så talar vi affärer.
Affärer för Herren.
Och alla borde se till att Han får vinst.
Inte bara får sin investering tillbaka.
Utan mer.
Nu har jag talat om alla tre berättelserna.
Jag har berättat hur man gör sig redo.
Kanske jag kan sammanfatta det så här: -
Att vara trogen, -
att vara förutseende, -
och att vara fruktsam.
Det är så man gör sig redo.
Hur gick det för dem som inte var redo?
Det är där betoningen ligger i dess tre berättelser.
De innehåller alla en allvarlig varning.
Med ett ord: de underlät alla att göra någonting.
Ingen av dem gjorde någonting illa.
De syndade inte.
De var bara inte redo.
Och det är mycket allvarligt.
Det var inte så mycket vad de gjorde -
utan vad de inte gjorde -
som innebar att de inte var redo.
Den första berättelsen handlade om att ignorera sina plikter.
Den mannen bara inte gjorde det som han borde ha gjort.
Det som hans herre sagt åt honom att göra.
Han bara inte gjorde det.
Han var för upptagen med att ta hand om sig själv.
Han var rädd om sitt eget skinn.
Han brydde sig alltså inte om någon annan.
Det var allt.
Han var inte en fruktansvärd brottsling.
Han var inte full av laster.
Han begick inga brott.
Han bara försummade andra för att ta hand om sig själv.
Och i den andra berättelsen -
försummade de oförståndiga jungfrurna sina resurser.
De förlitade sig på att andra skulle hjälpa dem.
De bad de andra om mer olja.
Eftersom de inte hade tillräckligt själva.
Man kan inte förlita sig på att andra kristna ska hjälpa en igenom.
Och i det tredje fallet -
hade mannen helt enkelt inte gjort något med det han hade fått.
Så i alla tre berättelserna -
handlar det inte om att de gjorde någonting fel -
men de gjorde ingenting rätt.
Och det är så ofta som icke-troende använder detta som ett försvar.
Icke-troende har sagt till mig: -
"Ja, men jag har ju aldrig skadat någon annan."
Gud frågar oss inte om vi inte har skadat andra.
Han frågar om vi gjorde något gott för dem.
Hur allvarlig underlåtelse är -
får vi reda på i denna berättelse.
De var alla försumliga.
Alla underlät att göra någonting.
Rena lättjan.
Lägg märke till -
att alla dessa berättelser inte berättades för icke-kristna -
utan för lärjungarna som lämnat allting för att följa Jesus.
Dessa berättelser är för de kristna.
De är inte för de andra där ute. Utan för oss.
Det är vår framtid det talas om.
Och nu kommer det allra allvarligaste.
Vad hände dem som inte var redo?
Vad händer kristna som inte är redo?
Det är en angelägen fråga.
Och svaret är fruktansvärt.
De lämnas utanför.
Är det inte fruktansvärt?
Alla dessa människor tillhörde huvudpersonen i berättelsen.
De var husets herres tjänare.
De var brudtärnor som tillhörde brudgummen.
Och de såg fram emot bröllopet.
Och de var affärsmannens kolleger.
De är alla kristna.
Och en del av dem var inte redo.
Och det språk som Jesus använder är skrämmande.
Han talar om att vara utestängd, -
om mörker, -
om gråt och tandagnisslan.
Alltid då Jesus använde sig av ett sådant språk, -
talade Han om helvetet.
Det betyder helt enkelt -
att de som inte är redo för Hans återkomst -
hamnar i helvetet.
De kanske har tillhört Honom -
men genom underlåtelse -
har de svikit Honom.
Det är en verklig utmaning.
Jag tänker på en vers i Hebreerbrevet.
"... hur ska då vi komma undan -
om vi inte bryr oss om en sådan frälsning?"
Och vem är "vi" i den versen?
Kristna!
Hur ska vi komma undan?
Om vi inte bryr oss om.
Inte om vi begår brott -
och fruktansvärda synder.
Men om vi bara inte bryr oss om -
en sådan frälsning.
Om vi blir nonchalanta gällande den.
Inte gör något med det som Gud har investerat i oss.
På något sätt inte håller ut till slutet.
Och hamnar i helvetet.
Jag är rädd för att hamna i helvetet.
Liksom Paulus är jag rädd att då jag predikat för andra -
jag själv ska bli förkastad.
Därför kan jag aldrig använda uttrycket: -
"En gång frälst, alltid frälst."
Jag vet att man måste hålla ut till slutet för att bli frälst.
Det är att vara trogen mot Herren och bära frukt för Honom.
Det är att fortsätta ända till den dag jag dör.
Låta mitt lilla ljus lysa ända till slutet.
Använda de få gåvor Gud har gett mig.
Så att Han får mera.
Jag vill vara redo.
Och det är så man är redo -
för Hans återkomst.
Nu kommer vi till slutet av Matteus 25.
Det kallas ofta liknelsen om fåren och getterna.
Men det är ingen liknelse!
Det är en profetia.
Det är en förutsägelse.
Det finns en liten liknelse i den.
Jag brukade åka med 50 av våra församlingsmedlemmar -
i taget till Israel.
Och de sade att de lärde sig mer av mig -
om Bibeln på två veckor i Israel än på 6 månader hemma.
För hela den tid vi satt i bussen och åkte runt i Israel undervisade jag.
Jag sade: "Titta ut genom fönstret på det där!"
Och så berättade jag vad Bibeln sade om det.
Och jag kommer ihåg en gång när vi körde genom Galileen -
det var sent på kvällen -
solen går ner klockan 6 på kvällen varje dag.
Och jag sade: "Titta ut genom sidofönstret."
Och där var en herde.
Och han hade en flock -
med får och getter.
Och fåren hade ungefär den här färgen.
Och getterna var alla svarta.
Man kunde se skillnaden.
Och herden skilde dem åt.
Han samlade fåren på den här sidan.
Och han föste undan getterna.
Och sedan gick han hem och kallade på fåren.
Och de följde honom.
Detta var på vintern.
Getter är tåliga.
De kan lämnas ute på natten.
Men fåren måste tas in -
och placeras i en fårfålla.
Så herden skilde fåren och getterna åt.
Han tog med sig fåren hem.
Så jag undervisade om Matteus 25.
Ni måste absolut resa till Israel.
Man lär sig allting genom att hålla ögonen öppna.
Man kan se en liten pojke springa efter sin far.
Han vill bli upplyft i famnen -
och ropar "Abba, abba!"
Bibeltext efter bibeltext blir levande.
Jag ska berätta om en enda händelse till.
Framme i bussen hade vi en israelisk chaufför och en israelisk guide.
Och jag hade mikrofonen.
Och jag sade att jag skulle lära dem vad en syndare är.
Och vad det betydde på Jesu tid.
Det betydde inte någonting förskräckligt.
En kannibal eller kriminell.
Det betydde helt enkelt -
någon som inte kunde hålla alla Mose lagar.
Och fariseerna kallade alla sådana för syndare.
Så jag sade: "Vi har två syndare med oss i bussen.
Och de sitter där framme.
Vår chaufför och vår guide."
Jag såg hur de rätade på sig.
De spände ryggen.
Jag sade: "Idag är det lördag.
Och Mose sade att de inte borde jobba idag.
De borde inte köra buss.
Eller guida oss.
I fariseernas ögon är de där två där framme syndare."
Och jag såg att de verkligen stelnade till.
Sedan sade jag: "När Jesus, Messias, kom -
blev Han inte vän med fariseerna.
Han blev vän med syndare, som vår busschaufför!"
Och jag sade: "När Han kommer tillbaka -
vill Han verkligen vara vän med de två syndarna på vår buss."
Och de vände sig om -
och de log brett.
"Vi är syndare!
Och Messias är syndares vän!"
Så det var så fint att undervisa i Israel.
Då vi såg fåren och getterna -
påminde jag dem om denna profetia.
Det är ingen liknelse.
Han sade bara att det är som en herde som skiljer åt får och getter.
Men det var en profetia.
Han sade: "När Människosonen kommer."
Det finns tre förändringar i denna sista berättelse -
jämfört med de tre föregående.
För det första är huvudpersonen inte längre anonym.
Han är inte längre husets herre.
Eller brudgummen.
Eller en affärsman.
Han är nu Människosonen.
Nu har Han ett namn.
För det andra, när Han kommer tillbaka gör Han det inte ensam.
Han kommer tillbaka med alla sina änglar.
Vilken syn det kommer att vara!
Den tredje skillnaden: -
Han kommer inte tillbaka till några få tjänare.
Eller några brudtärnor.
Eller tre affärskolleger.
Han kommer tillbaka till alla folk.
Vi får hela bilden nu.
Människosonen och alla Hans änglar -
som dömer alla.
Nu ska vi se på överraskningen.
Alla utom Människosonen får en överraskning i den här berättelsen.
Först döms de för vad de har gjort -
eller vad de inte har gjort.
Vi är rättfärdiggjorda genom tro.
Men vi döms enligt gärningar.
Det är en mycket viktig poäng.
Vi kommer alla att dömas.
Inte på grund av vår tro.
Utan på grund av vad vi har gjort.
Paulus sade: "Vi måste alla träda fram inför Kristi domstol, -
för att var och en ska få igen vad han har gjort här i livet."
Alla kommer att dömas för vad de har gjort.
Eller inte gjort.
Och det gäller oss alla.
Vi ska alla avlägga räkenskap inför Herren.
Han har dokumenterat allt vi gjort.
Och allt vi inte har gjort i vårt liv.
Han vet.
Så Han skiljer fåren och getterna åt.
Inte för att de är olika färg.
Eller olika ras.
Utan på grund av vad de har gjort.
Eller inte gjort.
Detta är inte ett annat evangelium.
Detta är inte frälsning genom gärningar.
Men det är domslut genom gärningar.
Bibeln är väldigt konsekvent gällande det.
Men nyckeln till hela berättelsen eller profetian är -
att det gäller vad vi har gjort för Jesu bröder.
Eller vad vi inte gjort för Jesu bröder.
Och det leder till en mycket viktig fråga gällande tolkningen.
Vilka är bröderna?
Vem talar Jesus om -
då Han säger: "Allt vad ni har gjort för en av dessa mina minsta bröder..."?
Eller: "Allt vad ni inte har gjort för en av dessa mina minsta bröder."
Vilka är Jesu bröder?
Predikanter ger tre olika tolkningar.
Jag ska ge er alla tre.
Och sedan berättar jag vilken jag tror är den rätta.
Men ni måste besluta för er själva.
Och det är en central fråga.
Vilka är Hans bröder?
Vissa människor ger en alldeles för vittomfattande tolkning.
De säger att det betyder vilken människa som helst.
Och detta avsnitt läses ofta för att motivera socialvård.
Alla -
är Jesu bröder.
Jag tror att det är en felaktig tolkning.
Det skulle betyda att vem om helst som sysslar med socialarbete -
kan vara säker på en plats i himlen.
Det skulle göra korset onödigt.
Jag tror inte det är rätt svar.
Om somliga tolkar för brett, gör andra tolkningen alldeles för smal.
De säger att det gäller judarna.
Att det man gör eller inte gör för judarna är det som Jesus talar om.
Jag tror att det är för smalt.
Vem är det som Jesus kallar sina bröder?
Gå igenom alla evangelierna -
så märker du att Han alltid talar om -
sina efterföljare.
Sina egna lärjungar.
En gång kom de och sade: "Jesus, din mor och dina bröder -
och dina systrar väntar utanför för att träffa dig."
Han sade: "Vem är min mor?
Och vilka är min bröder?"
"Vem som helst som gör min Faders vilja är min bror."
När Han uppstod från de döda -
sade Han åt kvinnorna: -
"Gå och säg till mina bröder -
att vi träffas i Galileen."
Och i Hebreerbrevet står det -
att Jesus inte skäms för att kalla oss sina bröder.
Det tog många år innan jag vågade kalla Jesus min bror.
Jag kallade Honom min Frälsare, -
min Herre, -
men sedan fattade jag mod och sade "Min bror Jesus.
Vi har samma Far nu.
Du är min bror."
Han skämdes inte heller för att kalla mig "broder David".
Det är dem det gäller.
Du avslöjar din inställning till Jesus -
genom din inställning till Hans efterföljare.
Vad du gör för den obetydligaste av kristna, gör du för Jesus.
Det är det Han säger här.
"Om du hjälper en av mina bröder -
hjälper du mig."
Paulus insåg detta på vägen till Damaskus.
Han bländades av ett ljus mitt på dagen.
Och han föll till marken.
Han frågade: "Vem är Du? Vem är Du?"
"Jag är Jesus från Nasaret.
Som du förföljer."
Paulus kunde ha sagt: "Jag förföljer inte Dig, Jesus.
Jag förföljer de kristna."
"Allt vad ni har gjort för de minsta av dessa, -
det har ni gjort för mig."
De kristna är nämligen Kristi kropp.
Och gör man något för kroppen så gör man det också för huvudet.
Om du skrattar åt en kristen, skrattar du åt Jesus.
Om du sårar en kristen -
sårar du Jesus.
Det är så Han kommer att döma oss.
Du avslöjar din inställning till Jesus genom din attityd till Hans bröder.
Om du hatar en kristen, hatar du Honom.
Om vi är Hans kropp... Du känner vad som görs mot din kropp.
Som om det gjordes mot dig.
Om din tå är sjuk -
säger du inte: "Min kropp har en sjuk tå."
Du säger: "Jag har en sjuk tå."
För den tån är jag.
Och jag lider.
Och Jesus sade: "Om du rör vid en av dessa min minsta bröder -
så rör du vid mig."
Det är det som är det viktiga.
En liten bok i Nya Testamentet säger att man inte kan -
älska Gud och hata kristna samtidigt.
Om du är kristen -
så bor Jesus i dig.
Så om jag gör fel mot dig gör jag det mot Honom.
Detta är den verkliga betydelsen av denna berättelse.
Och Jesus kommer att säga till en del människor: -
"Jag var hungrig och ni gav mig att äta.
Jag var i fängelse och ni kom till mig.
Jag hade inga kläder och ni gav mig sådana."
Och folk kommer att säga: "Det gjorde vi väl aldrig?
När såg vi Dig hungrig?
När såg vi Dig i fängelse?"
"Det var när ni såg kristna hungriga.
Kristna i fängelse. Det var då det hände."
Och de andra människorna kommer att säga: -
"Vi försökte aldrig skada Dig, Jesus!
Vi försummade inte Dig.
När såg vi Dig hungrig och gav Dig inget att äta?
Vi har aldrig sett Dig hungrig!"
Och Han kommer att säga: "Det har ni visst det.
Den minsta av dessa mina bröder."
Så vår attityd till Jesus kommer fram i vår attityd till Hans bröder.
Och det är inte fråga om alla människor i hela världen.
Och det är inte judarna.
Det är Hans folk.
Både de judar som tror på Honom -
och de hedningar som tror på Honom.
Hans kropp på jorden.
Vad händer med de två grupperna av människor?
Till dem som var omtänksamma mot Hans bröder -
säger Han: "Kom!
Träd in i det rike som beretts för er.
Ni är den sortens människor som Gud vill ha i sitt rike."
Men till de andra -
säger Han: "Gå bort från mig!
Till det eviga straff -
som förberetts för djävulen och alla hans änglar."
Och det är helvetet.
Gud ville aldrig att människor skulle hamna i helvetet.
Han måste förbereda det. För änglar.
För Bibeln säger oss att en tredjedel av änglarna i himlen -
gjorde uppror mot Gud.
Änglar kan inte dö.
De skapades odödliga.
Vi skapades dödliga.
De skapades odödliga.
De kan inte dö.
Jesus sade det.
Så Gud måste förbereda en plats för dem.
För att låsa dem ute.
För att låsa ut dem för evigt.
Och djävulen är endast en rebellisk ängel.
Så Gud har förberett ett fängelse för dem.
Där kommer de att sitta inlåsta för alltid.
Gud förberedde inte helvetet för någon annan.
Men här säger Jesus att där också kommer att vara andra -
som kommer att göra sällskap med djävulen och alla hans änglar.
Och leva med demoner i evigheters evighet.
Jag kan inte föreställa mig ett värre slut.
För någon människa.
Det hade varit bättre om de aldrig fötts.
Vi talar om mycket allvarliga saker.
Jesus kommer tillbaka.
Och Han har berättat vilka tecken som syns innan Han återvänder.
Och den uppdelning som kommer att ske efter det att Han kommit.
Den kommer även att inkludera en uppdelning av kristna.
Men Han vill inte att det ska drabba någon.
Och Han har gjort allt Han kan -
för att rädda oss från en sådan framtid.
Han dog för att rädda oss.
Han utgöt sitt blod för att rädda oss.
Han kunde inte ha gjort mer -
för att hjälpa oss att undvika ett sådant slut.
Men sist och slutligen -
kan Han inte tvinga oss.
Han kan inte tvinga oss -
att bli det som Han vill att vi ska bli.
Han låter oss välja själva.
Om vi är redo för Hans återkomst -
är det vårt val.
Men Han har gjort följderna mycket klara.
Låt oss be.
Herre Jesus. Bror Jesus.
Tack att Du är så uppriktig mot oss.
Tack för att Du säger oss sanningen.
Hela sanningen.
Sanningen om oss själva.
Sanningen om Dig själv.
Framför allt, sanningen om Din Far.
Som Du gjorde till vår Far också.
Vi ropar också till Dig, Far.
Jag ber att ingen som varit med på detta möte -
slutar sina dagar hos djävulen och alla hans änglar.
Vi längtar efter Din Sons återkomst.
Han kommer med rättvisa och frid till denna sjuka värld.
Men Herre, vi vill vara redo för den återkomsten.
Du har berättat hur vi ska göra oss redo.
Far, må alla som har hört detta budskap -
vara redo nu.
Även om vår Herre dröjer länge.
Att våra hjärtan fortfarande ropar: -
"Amen, kom Herre Jesus!"
Kom snart! Vi ber.
Vi vill att Du ska komma tillbaka.
För Ditt namns skull.
Översättning: Himlen TV7