o
Tosi Jumala, tosi evankeliumi.
David Pawson
Minulla on ilo ja kunnia esitellä teille David Pawson.
Tämä on New Life School ministries:in 10. päättäjäisjuhla.
Olemme hyvin kiitollisia, että saimme hänet tänne puhumaan.
Jumala siunatkoon sinua, David.
Kuulkaamme Jumalan sanaa.
"Minä en häpeä evankeliumia, sillä se on Jumalan voima -
ja se tuo pelastuksen kaikille, jotka sen uskovat, -
ensin juutalaisille, sitten myös kreikkalaisille.
Siinä Jumalan vanhurskaus ilmestyy uskosta uskoon.
Onhan kirjoitettu: "Uskosta vanhurskas saa elää."
Jumalan viha ilmestyy taivaasta ja kohdistuu -
kaikkeen jumalattomuuteen ja vääryyteen, jota ihmiset tekevät -
pitäessään totuutta vääryyden vallassa.
Sen, mitä Jumalasta voidaan tietää, he kyllä voivat nähdä.
Onhan Jumala ilmaissut sen heille.
Hänen näkymättömät ominaisuutensa, hänen ikuinen voimansa ja -
jumaluutensa, ovat maailman luomi- sesta asti olleet nähtävissä ja -
havaittavissa hänen teoissaan. Sen vuoksi he eivät voi puolustautua.
Vaikka he ovat tunteneet Jumalan, he eivät ole kunnioittaneet ja -
kiittäneet häntä Jumalana, vaan heidän ajatuksensa ovat käyneet -
turhanpäiväisiksi ja heidän ymmär- tämätön sydämensä on pimentynyt.
He väittävät olevansa viisaita mutta ovat tulleet tyhmiksi, -
ja he ovat vaihtaneet katoamatto- man Jumalan kirkkauden katoavaisten
ihmisten ja lintujen, neli- jalkaisten ja matelijoiden kuviin.
Sen vuoksi Jumala on jättänyt heidät mielihalujensa valtaan -
sellaiseen saastaisuuteen, että he keskinäisissä suhteissaan -
häpäisevät oman ruumiinsa. He ovat vaihtaneet Jumalan totuuden
valheeseen, he ovat kunnioittaneet ja palvelleet luotua eivätkä Luojaa
-- olkoon hän ikuisesti ylistetty, aamen.
Siksi Jumala on jättänyt heidät häpeällisten himojen valtaan.
Naiset ovat vaihtaneet luonnollisen sukupuoliyhteyden -
luonnonvastaiseen, ja miehet ovat samoin luopuneet luonnollisesta -
yhteydestä naisiin ja heissä on syttynyt himo toisiaan kohtaan.
Miehet ovat harhautuneet harjoitta- maan keskenään säädyttömyyttä -
ja saavat ansaitsemansa palkan.
Koska he eivät ole antaneet arvoa Jumalan tuntemiselle, on Jumala -
jättänyt heidät arvottomien ajatusten valtaan, -
tekemään sellaista mikä ei sovi.
He ovat täynnä kaikenlaista vää- ryyttä, halpamaisuutta, ahneutta -
ja pahuutta, täynnä kateutta, murhanhimoa, riitaisuutta, -
petollisuutta ja pahansuopuutta, he panettelevat ja parjaavat, -
vihaavat Jumalaa, ovat röyhkeitä ja pöyhkeitä, rehenteleviä ja -
pahanilkisiä, vanhemmilleen tottelemattomia, ymmärtämättömiä -
ja epäluotettavia, rakkaudettomia ja säälimättömiä.
Vaikka he tietävät Jumalan säätä- neen, että ne, jotka käyttäytyvät -
tällä tavoin, ovat ansainneet kuoleman, he toimivat itse näin, -
vieläpä osoittavat hyväksymistään, kun muut tekevät samoin."
Ankeaa tekstiä. Tosin samanlaista saamme lukea sanomalehdistä.
Jumalan viha ilmenee hyvin selkeästi maassamme.
Siirtykäämme eteenpäin Paavalin kirjeessä roomalaisille.
Veljet, minä toivon sydämestäni ja rukoilen Jumalaa, -
että israelilaiset pelastuisivat. Voin todistaa, että he ovat -
täynnä intoa Jumalan puolesta, mutta heiltä puuttuu ymmärrys.
He eivät tiedä, mitä Jumalan vanhurskaus on, -
ja yrittäessään pystyttää omaa vanhurskauttaan -
he eivät ole alistuneet siihen van- hurskauteen, joka tulee Jumalalta.
Kristus on näet lain loppu, ja niin tulee vanhurskaaksi jokainen, -
joka uskoo. Siitä vanhurskaudesta, joka perustuu lain noudattamiseen,
Mooses kirjoittaa:"Joka tekee, mitä laki vaatii, saa siitä elämän."
Mutta uskon vanhurskaus puhuu näin: "Älä kysy sydämessäsi:
Kuka voi nousta taivaaseen?" -- nimittäin tuomaan Kristusta -
maan päälle tai "Kuka voi laskeutua syvyyksiin?" -
nimittäin noutamaan Kristusta ylös kuolleista. Mitä siis on sanottu?
Sana on lähellä sinua, sinun suussasi ja sinun sydämessäsi,
nimittäin se uskon sana, jota me julistamme.
Jos sinä suullasi tunnustat, että Jeesus on Herra, ja -
sydämessäsi uskot, että Jumala on herättänyt hänet kuolleista, -
olet pelastuva. Sydämen usko tuo vanhurskauden, -
suun tunnustus pelastuksen. Kirjoituksissa sanotaan: -
"Yksikään, joka häneen uskoo, ei joudu häpeään."
Juutalaisen ja kreikkalaisen välillä ei ole eroa. Kaikilla on -
sama Herra, ja häneltä riittää rikkautta kaikille, -
jotka huutavat häntä avukseen. Onhan kirjoitettu: "Jokainen, -
joka huutaa avukseen Herran nimeä, pelastuu."
Puhun ensin Herralle hieman teistä, ennen kuin puhun teille Hänestä.
Abba, Isä, istumme jalkojesi juuressa ja rukoilemme, -
että vapautat meidät kaikesta ylpeydestä ja ennakkoluuloista, -
jotka voisivat estää meitä kuulemasta Sinua.
Vapauta meidät traditioista, vie meidät totuuden luo, -
joka vapauttaa meidät. Tulemme luoksesi avoimin mielin, -
sydän valmiina vastaamaan rakkauteesi, -
ja tahtoen toteuttaa käskysi. Ylistetty olkoon nimesi, aamen.
On kunnia ja etuoikeus puhua tässä raamattukoulun päätöstilaisuudessa.
Sanani ovat osoitettu etupäässä viimeisen vuosikurssin oppilaille,
sekä niille 40 oppilaalle edelli- siltä kursseilta, jotka ovat läsnä.
Saisinko nähdä, missä oppilaat istuvat?
Hyvä, olette aivan edessä.
Pyydän anteeksi ääntäni, olen toipumassa halvauksesta.
Se vei puhekykyni viime vuonna, juuri ennen elämäni tärkeintä -
nauhoitettua puhetta. Aiheena oli maamme joutuminen islamin valtaan.
Lääkärit eivät löytäneet halvaukselle mitään syytä.
Verenpaine, sokeriarvot, koleste- roli - kaikki ovat normaaleja.
Mutta juuri ennen kuin minun piti nauhoittaa 5 tunnin puheeni, -
menetin puhekykyni.
Sadat ihmiset rukoilivat puolestani ja pystyin puhumaan 5½ tuntia.
Lopussa seisoin yhdellä jalalla, vasen puoleni oli halvaantunut.
Mutta sain sanomani lähetettyä, ja se ilmestyy myös kirjana 11.9.
Päivämäärä on sattumaa.
Saavuin tähän tärkeään tilaisuuteen sekavin tuntein.
Tunnen mm. kateutta.
Tiedätte ehkä miksi. Jos voisin perustaa oman järjestön nyt -
olisi ihanaa palata ajassa taaksepäin ja aloittaa alusta!
Nykyisillä tiedoilla ja kokemuksel- lani olisi ihanaa aloittaa alusta.
Mutta olen jo seitsemänkymppinen. Lapseni sanovat, että minulla on -
toinen jalka haudassa ja toinen banaaninkuorella.
Olen myös huolissani, ja jaan huolenaiheeni kanssanne.
Se kohdistuu kahteen asiaan.
Ensinnäkin: Millaisen Jumalan aiotte esitellä maailmalle?
Toiseksi: millaista evankeliumia aiotte levittää?
Näihin kahteen kysymykseen haluan vastata nyt.
Ensinnäkin siis: millaisen Jumalan aiotte esitellä tälle -
lohduttomalle, sairaalle, kurjalle ja synnilliselle maailmalle?
Tuoreen tutkimuksen mukaan 74% brittiläisistä uskoo Jumalaan.
Tämä luku on täysin merkityksetön.
On ilmiselvää, että tämä usko ei vaikuta heidän elämäänsä. Miksi?
Ei enää riitä, että ihmisiltä kysytään: "Uskotteko Jumalaan?"
Ensinnäkin pitäisi kysyä: "Mihin Jumalaan uskotte?"
Nykyään palvotaan niin monia eri Jumalia tässä maassa ja kaikkialla.
Väestön liikkuvuuden takia samalla kadulla asuu eri Jumaliin uskovia.
Naapurissanne uskotaan luultavasti eri Jumalaan.
Ei pidä kysyä "Uskotteko Jumalaan?" vaan "mihin Jumalaan uskotte?"
Useimmat tässä maassa luultavasti vastaisivat: "Uskon samaan -
Jumalaan kuin kirkko uskoo", vaikkeivat kävisikään kirkossa.
Meidän tulee jatkaa: "Millainen Jumala uskot tämän Jumalan olevan?"
Ei ole väliä, uskotko Jumalaan vai et, vaan millaiseen Jumalaan uskot.
Sotapappina ilmavoimissa minun piti huolehtia kaikista niistä, joista -
roomalais-katolilaiset tai anglikaanit eivät pitäneet huolta.
Metodistit, baptistit, pelastus- armeijalaiset, buddhalaiset, -
hindut, muslimit ja jopa ateistit ja agnostikot.
Olin siis ateistien sotilaspappi! Mielenkiintoinen työ -
huolehtia sellaisen sielusta, joka on ilmoittanut olevansa ateisti.
Kun tapasin ateistin, sanoin hänelle 3 asiaa:
Ensinnäkin onnittelin häntä hänen uskonsa johdosta.
Vaatii paljon lujempaa uskoa olla ateisti kuin kristitty!
Uskoa, että maailmankaikkeus syntyi tyhjästä aivan itsekseen!
Se vaatii valtavaa uskoa! On paljon helpompaa uskoa, -
että joku on luonut tämän kaiken.
Seuraavaksi kysyin häneltä: "Entäpä jos kuolet?"
Jos kuolet armeijassa ollessasi, minä olen pappina hautajaisissasi.
Lupaan, etten mainitse Jumalaa, en rukoile, en lue Raamattua, -
enkä laula virsiä. Totean vain: "Tämä mies on kuollut ja poissa."
Havaitsin jotain mielenkiintoista: Ateistit elävät mielellään -
ateisteina, mutta sellaisena kuoleminen pelottaa heitä hiukan!
Se on liian suurta uhkapeliä. Kolmas kysymykseni heille oli:
"Kerropa minulle, millaiseen Jumalaan et usko?"
Heidän lopetettuaan sanoin: "Teit juuri minustakin ateistin, -
sillä minäkään en usko tuollaiseen Jumalaan."
Älä koskaan tuomitse ateistia, ennen kuin saat selville -
millaiseen Jumalaan hänen on käsketty uskoa.
Oikea kysymys on siis "millaiseen Jumalaan uskomme, -
millaista Jumalaa edustamme kristittyinä?"
Peruskysymyksiä ovat: onko Hän lempeä vai julma?
Välittääkö Hän meistä, vai onko Hän välinpitämätön?
Vihaako vai rakastaako Hän meitä? Onko Hän ankara vai salliva?
Tällaiset kysymykset vaikuttavat suuresti siihen, miten elämme.
Millaiseen Jumalaan uskot? Mitä Hän ajattelee meistä?
Mitä Hän tuntee meitä kohtaan? Ja ennen kaikkea: mitä Hän aikoo -
tehdä meille sinä päivänä, kun kohtaamme kasvotusten.
Yleisin vastaus kysymykseen "Millainen on Jumala?" on:
Jumala on rakkaus.
Mielestäni on suuri virhe antaa tällainen kuvan Jumalasta.
Silti se on vallitseva käsitys Jumalasta. Jumala on rakkaus.
Aivan kuin evankeliumin ydin olisi se, että Jumala rakastaa sinua.
Se ei ole Uuden testamentin mukais- ta, mutta silti niin saarnataan.
Niinpä kuulemme nykyään usein erään ilmaisun.
Tiedän, kuka keksi sen, mutta en nimeä häntä.
Tätä uutta ilmaisua kuulee nykyään lähes jokaisesta saarnastuolista.
Se on: Jumalan ehdoton rakkaus.
Näitä sanoja ei löydy raamatusta. Ko. ilmaisu on nyt laajalti -
evankeliumin ydin: Jumala rakastaa sinun ehdoitta.
Mistä olemme saaneet tällaisen käsityksen?
Mitä ihmiset luulevat sen tarkoittavan?
Danburyssa, Essexissä asuu 2 miestä homoseksuaalisessa avioliitossa.
He pääsivät otsikoihin, koska halusivat saada lapsen.
Fyysisesti se on tietenkin mahdotonta.
He maksoivat Floridalaiselle sijaisäidille, ja toivat vauvan -
sitten Englantiin. Heillä oli vaikeuksia saada tuontilupa...
Nyt he ovat tuoneet maahan toisen vauvan, jotta -
voisivat kutsua itseänsä perheeksi.
He menivät paikallisen kirkkoherran puheille sopiakseen ristiäisistä.
Ainakin tuolloin kirkkoherra epäröi hieman, ei ehkä enää nykyään.
Toinen miehistä, nk. aviomies, sanoi kirkkoherralle:
"Eikö Jumalan rakkaus muka ole ehdotonta, se ei tuomitse?"
Hän tarkoitti, että "jos edustat ehdottoman rakkauden Jumalaa, -
et voi kieltäytyä kastamasta lapsiamme."
"Sinun tulisi ottaa meidät avosylin vastaan."
Itse asiassa lauloimme juuri "Tule sellaisena kuin olet".
Oletteko löytäneet sitä raamatusta? Minä en ole.
Ajatus siitä, että Jumala rakastaa kaikkia varauksetta, haluaa -
heidät luokseen sellaisina kuin he ovat, ja kaikki ovat onnellisia.
Se ei ole se evankeliumi tai Jumala, jota meidän tulisi edustaa.
Se antaa ymmärtää ei-uskoville, että olemme rakastettavia.
Vertaamme silloin Hänen rakkauttaan omaamme. Rakkautemme tulee esiin -
kun tapaamme tai näemme jonkun, jota vaistomaisesti rakastamme.
Niinpä ihmiset luulevat olevansa rakastettavia Jumalan silmissä.
Jumalan piti sanoa juutalaisille: En rakasta teitä siksi, että -
olette erityisiä. Olette erityisiä siksi, että minä rakastan teitä.
Se on raamatullinen painotus. Jumala ei rakasta meitä siksi, -
että olemme rakastettavia, vaan siksi, että Hän on rakkaus.
Siinä on iso ero.
Olemme mielestäni ylikorostaneet rakastavaa Jumalaa -
saarnatessamme ei-uskoville.
Uusi testamentti ja apostolit eivät koskaan tehneet niin, -
kuten osoitan hetken päästä raamatun avulla.
Joitakin vuosia sitten kirjoitin kirjan nimeltä: Matkalla helvettiin
Se syntyi ahdistuksesta, kun havaitsin, että edes -
evankeliset kristityt ja johtavat raamatun opettajat eivät enää -
uskoneet helvettiin. Niinpä kirjoi- tin helvetistä, kyynelten kera.
Vaimoni ei olisi voinut kirjoittaa sitä. Hän tosin uskoo helvettiin, -
mutta kun puhumme siitä, hän ei voi olla ajattelematta -
sukulaisia ja tuttuja, jotka luultavasti päätyvät sinne.
Sitä mainostettiin kristityssä lehdessä otsikolla:
"Lue David Pawsonin omaelämäkerta: Matkalla helvettiin"
Mistäköhän he sen keksivät!
Kirjan ilmestyttyä minut kutsuttiin vieraaksi tv- ja radio-ohjelmiin.
Ilmeisesti olin se outo tyyppi, joka yhä uskoo helvettiin.
Haastattelu alkoi aina samalla kysymyksellä, mikä oli aika tylsää:
"Miten rakastava Jumala voi lähettää ketään helvettiin?"
Vastasin aina kysymyksellä. Olen oppinut sen tekniikan Jeesukselta.
Kysyin: "Mistä ihmeestä olette saaneet käsityksen, -
että Jumala on rakastava?" Se järkytti heitä.
He rupesivat takeltelemaan: "Eivätkö kristityt usko niin?"
"Eikö Jeesus opettanut niin?"
Vastasin: "Itse asiassa kyllä. Mut- ta kaiken, mitä tiedän helvetistä,
opin Jeesukselta." Vain hän on kertonut siitä meille.
Vanhassa testamentissa ei ole mitään helvetistä.
Uuden testamentin epistolat tuskin mainitsevat sitä.
Paavali, Pietari, Johannes eivät puhu siitä.
Kuka kertoi sinulle helvetistä? Jeesus, noustuaan vuorelle.
Sanoin haastattelijalle: "Opin samalta henkilöltä -
Jumalan rakkaudesta ja helvetistä."
Tarkoittaako se, että Hän toisaalta puhui totta, toisaalta valehteli?
"Valikoitko omaan ajatteluusi sopivimmat Jeesuksen sanat?"
Yleensä tässä vaiheessa he päättivät haastattelun nopeasti.
Saarnaamalla rakastavasta Jumalasta annamme vaikutelman, -
ettei helvettiä ole olemassa.
Samalla annamme ihmisten ymmärtää, ettei mitään tuomiopäivää tule.
Miten rakastava Jumala voisi tuo- mita meidät ja lähettää helvettiin?
Näettekö, mitä olemme tehneet?
Olemme romuttaneet meille jotain hyvin pyhää, -
mainitsematta lainkaan sitä, mitä Jumala vihaa tai inhoaa, -
tai mikä saa Hänet vihaiseksi.
Mutta Raamattu on täynnä viittauksia näihin asioihin.
Mitä Hän inhoaa? Sitä, että sekoitamme sukupuolet.
Kun miehet pukeutuvat naisten ja naiset miesten vaatteisiin.
Kun miehet harrastavat seksiä miesten kanssa, ja naiset naisten.
Sitä on kuvailtu raamatussa kauhistukseksi Jumalalle.
Hän inhoaa sellaista.
Asiasta väiteltiin tänä aamuna radiossa, kun ajoin tänne.
Aiheena oli kirkon suhtautuminen asiaan Englannissa.
Kukaan ei kysy, mitä mieltä Jumala on asiasta!
Sen sijaan kysytään mitä mieltä homopapit ovat asiasta.
Radiossa kerrottiin, että eräässä teologisessa tiedekunnassa -
60% opiskelijoista on homoja. Toisessa tiedekunnassa luku on 40%.
Kaikki nämä miehet opiskelevat pappisvirkaa varten.
Eikä kukaan kysy, mitä mieltä Jumala on tästä!
Vatvomme monen asian suhteen, mitä eri kristityt ryhmät siitä sanovat.
Mutta meidän pitäisi miettiä, mitä Jumala siitä sanoo.
Mitä Hän tuntee? Mitä Hän ajattelee?
Kun sanomme: "Jumala on rakkaus" -
annamme kuvan Jumalasta, joka on suvaitseva ja lempeä, ja joka -
taputtaa meitä päälaelle ja sanoo: "No, pojat ovat poikia, -
annetaan anteeksi ja unohdetaan koko juttu."
Se ei ole Jumala, jota me palvomme.
Rakastavasta Jumalasta saarnaamisen tulos on ilmeinen.
Ensinnäkin se näkyy Jumalan kunnioituksen puutteena.
Se ei ole suosittu sana nykyään.
Kunnioitus tarkoittaa myös Jumalan pelkoa.
Tältä kansalta se on hävinnyt tyystin: Jumalan pelko.
Tämä johtuu siitä, että se on suurelta osin hävinnyt kirkostakin.
Pelot ovat tarttuvia, ne leviävät.
Jos me kirkossa emme enää pelkää Jumalaa, niin ei ole ihme, -
ettei muu maailma enää pelkää Herraa.
Herran pelko tuo mukanaan kunnioitusta.
Uuden testamentin mukaan meidän tulee palvella Jumalaa -
kunnioituksen ja pyhän pelon tuntein.
"Sillä meidän Jumalamme on tuhkaksi polttava tuli."
Ei vain tuli, vaan tuhkaksi polttava tuli.
Se on lainaus 5. Mooseksen kirjasta mutta löytyy Heprealaiskirjeestä.
Millainen on tuhkaksi polttava tuli? Muistan kaksikin kokemusta.
Kerran jäin metsäpalon saartamaksi Australiassa.
Liekit hyppäsivät eukalyptus- puusta toiseen -
melkein 100 km:n tuntivauhdilla, navakan tuulen avittamana.
Ihmiset pakenivat autoillaan ajaen täyttä vauhtia kapeilla teillä.
Tuli tuhosi talot ja omaisuuden minuuteissa.
Sitä voi kutsua tuhkaksi polttavaksi tuleksi.
Tiedän, miltä tuntui olla siinä.
Olin kerran Sisiliassa, kaupungissa jossa lakia ei noudatettu.
Mafia oli murhannut 200 ihmistä vuoden sisällä - aika pelottavaa.
Lähtiessäni kotiin lentokone lensi Etnan tulivuoren ylitse.
Se on Euroopan suurin aktiivinen tulivuori.
Se oli juuri purkautumassa. Näimme tulikuuman laavan valuvan alas -
vuorenrinnettä, tuhoten kyliä. Se oli pelottava näky.
Lentäjä halusi sävähdyttää meitä ja lensi aivan suuaukon päälle.
Hän kallisti konetta ja lensi pientä ympyrää suuaukon päällä.
Istuin sillä puolella, josta näin suoraan alas tulipunaiseen, -
kiehuvaan, sulaan kiviainekseen, joka sylki ulos kiviä.
Olin helpottunut, kun lentäjä suo- risti koneen ja jatkoi matkaa.
Matkan jatkuessa mietin tunnetta, joka minulla oli tulivuoren päällä.
Siltä minusta pitäisi tuntua, kun menen kirkkoon sunnuntai-aamuna.
Tunnustan, että useimmiten ei tunnu siltä.
Sellaisen Jumalan kanssa olemme tekemisissä - pelkoa herättävän.
Herran pelko on viisauden alku.
Kun juttelen ihmisten kanssa, huomaan, että he pelkäävät -
vaikka mitä muuta paitsi Jumalaa. He pelkäävät vanhenemista, -
syöpää, AIDSia, konkurssia, työpaikan tai kodin menettämistä.
Harvemmin tapaan ihmisen, joka pelkää Jumalaa. Outoa.
Herran pelko poistaa kaikki muut pelot.
Jos pelkäät Jumalaa, et pelkää ketään etkä mitään muuta.
Kunnioitat Jumalaa, ja se näkyy palvomisessasi.
Käyn joskus seuroissa, joissa meno on kuin diskossa.
Joku sanoi minulle äskettäin: "Jumala on meille kuin kaveri."
Ajattelin: Sinäpä sen sanoit. Missä on kunnioitus?
Olemme hyvin epävirallisia, jopa Jumalan suhteen.
Aivan kuin olisimme juhlissa.
Olemme kaikkivaltiaan Jumalan seurassa.
Hän voisi tehdä minusta selvää hetkessä.
Ja jos Hän olisi antanut minulle ansioni mukaan, -
teillä ei olisi puhujaa tänään.
Ei olisi myöskään teitä kuulijoita, jos saisimme ansiomme mukaan.
Ero kristillisen ja islamilaisen palvonnan välillä on suuri.
Oletteko koskaan nähneet islamin- uskoisia rukoushetken aikana?
Nähneet heidän heittäytyvän maahan Allahin edessä?
Nähneet, kuinka he rukoilevat seisten ja sitten polvillaan?
Siinä ei ole mitään viihdyttävää.
He eivät harrasta käyttäjä- ystävällisiä rukoushetkiä.
He ovat siellä, koska pelkäävät Jumalaa.
Puhuessani muslimien kanssa olen huomannut, että -
he pelkäävät Jumalaa enemmän kuin keskiverto kristitty.
En aio silti kääntyä muslimiksi. Mutta haluan haastaa kristityt:
"Pelkäätkö sinä Jumalaa?"
Hän on rakastava isä, mutta myös tuhkaksi polttava tuli.
Jumala on hyväksyttävä kokonaisuutena.
Ei voi ottaa vain niitä osia, joista pitää.
Toinen asia, joka puuttuu, kun puhumme Jumalasta vain rakastavana,
on kääntymys. Sen sijaan, että pyytäisimme ihmisiä kääntymään -
kutsumme heitä hyväksyvin termein. "Hyväksy Jeesus" tai -
"Kutsu Hänet elämääsi". Apostolit eivät puhuneet näin.
"Kääntykää ja ottakaa kaste, jotta syntinne annettaisiin anteeksi."
Jeesus ei sanonut "uskokaa", vaan: "Kääntykää ja uskokaa".
Kristinuskoon tulon ensimmäinen askel on kääntymys.
Jos kuulet koko ajan: "Jumala rakastaa sinua", -
kääntymiseen ei ole yllykettä. Jos sinulle sanotaan:
"Tule sellaisena kuin olet, Jumala hyväksyy sinut", et tee parannusta.
Mutta se on ensimmäinen askel Jumalan valtakuntaan.
Kääntymys on mahdollinen vain, jos kuulet muutakin -
kuin että Jumala rakastaa sinua.
Havainnollistan tätä parilla esimerkillä.
Olin puhumassa Aberdeenissä eräässä teatterissa kolmena iltana, -
evankelisessa tilaisuudessa. En ole evankelinen, mutta joskus -
puhun heidän tilaisuuksissaan, vain todistaakseni etten ole.
Jumala nolaa minut aina, mutta olen opettaja, en evankelisti.
Meidän tulee tietää paikkamme, eikä teeskennellä jotain muuta.
Olin siis saarnaamassa, ja toisena iltana eräs tyttö tuli luokseni.
Hän itki ja vapisi, ja oli selvästi hyvin järkyttynyt.
Kysyin: "Mikä on vialla?" Hän vastasi:
- Herra Pawson, turhaudun teihin! - Mitä olen tehnyt?
- Teidän takia haluan tulla kristityksi!
Vastasin: "Juuri siksi tulin tänne, halleluja!"
Hän sanoi: "Olen yrittänyt olla kristitty 1,5 vuoden ajan.
Olen mennyt puhumaan jokaisen täällä käyneen evankelistan kanssa.
Olen saanut neuvoja ja opastusta, mutta mikään ei ole muuttunut.
Mitään ei tapahtunut ja päättelin, ettei koko juttu kannata.
Ystävä raahasi minut tänne tänään, ja te nostitte taas kaiken esiin.
Olen turhautunut, haluan olla kris- titty, olen tehnyt kaiken sen -
mitä minun on käsketty tehdä, mutta mitään ei tapahdu."
Siinä tilanteessa pitää pyytää Pyhältä Hengeltä neuvoa.
Niin teinkin, ja sain avun. Katsoin tyttöä silmiin ja kysyin:
"Kenen kanssa asut?" Hän vastasi: "Erään nuoren miehen kanssa."
- Asutteko avioliiton kaltaisessa suhteessa?
- Kyllä. - Miksi ette ole naimisissa?
- Hän sanoo, että se on vain paperinpalanen, emme tarvitse sitä.
- Rakastamme toisiamme ja siksi asumme yhdessä.
- Jos hän jättäisi sinut huomenna, hän ei rikkoisi mitään lupausta.
- Ei hän jätä minua, hän rakastaa minua niin paljon.
- Siinä tapauksessa sinulla on vaikea päätös edessäsi.
- Toivoisin voivani tehdä sen puolestasi, mutta en voi.
- Kumman miehen kanssa haluat elää? Sen nuoren miehen, vai Jeesuksen?
- Et voi elää kummankin kanssa, sinun on valittava toinen.
Hän sanoi: "Kukaan ei ole kertonut minulle tuota!"
Vastasin: "Eikä kukaan ole kyennyt auttamaan sinua."
Silloin hän suuttui ja lähti pois. Hän juoksi ulos itkien.
Sydämeni seurasi häntä. Rukoilin ja itkin hänen puolestaan.
Olen yrittänyt löytää hänet aina tullessani Aberdeeniin, mutta -
en ole onnistunut.
Hänelle ei oltu kerrottu kääntymyk- sestä. Häntä rohkaistiin menemään -
Herran luokse sellaisenaan. Mutta kääntymys tarkoittaa sitä, -
että hylkää ne asiat, joista Herra ei pidä. Menet Hänen luokseen -
jättäen ne taaksesi. Silloin Jumala hyväksyy sinut.
Eräs nuori mies tuli käymään luonani moottoripyörällään, -
jossa oli leveä ohjaustanko ja paljon peilejä.
Hänellä oli musta nahkatakki täynnä niittejä.
Brrm brrm - sieltä hän tuli. Kysyin: "Mitä asiaa, Paul?"
- Haluan puhua. - Ok, tule sisään.
Hän tuli sisään ja vääntelehti vaivautuneena sohvallamme.
Siinä näkyy vieläkin jäljet!
Kysyin: "Mistä haluaisit puhua, Paul?"
"Haluan, että minut kastetaan", hän vastasi.
Kysyin, tietääkö hän miten ihmisiä kastetaan?
- Joo, ihmiset viskataan veteen.
- Haluat siis, että sinut viskataan veteen? - Joo.
- Eräs asia, Paul. Tiedätkö mitä kääntymys tarkoittaa? - En.
- Haluan, että menet kotiin, ja kysyt Jeesukselta:
"Onko elämässäni jotain sellaista, mistä et pidä?"
- Kun hän vastaa, lopetat sen teke- misen ja tulet takaisin luokseni.
Kului 3 viikkoa ja sitten oveni takaa kuului taas 'brrm brrm'.
Kun avasin oven, hän sanoi "No niin."
- Mitä tarkoitat "No niin"? - Lopetin kynsien pureskelun.
Kastoin siis hänet.
Miksi nauratte? Monien teistä ei tarvinnut tehdä senkään vertaa -
ennenkuin teidät kastettiin. Teiltä pyydettin vain uskontunnustusta.
Minun raamatussani kaste vaatii todisteita kääntymyksestä.
Se poika todisti, että hän lopettaa sen, mistä Herra ei pidä.
Hän ei koskaan palannut vanhoihin tapoihinsa.
Hän on yhä kääntymyksen tiellä, se jatkuu läpi kristillisen elämän.
Mutta kääntymys pitää aloittaa ai- van alussa, jos haluaa kristityksi.
Niin monen kristityn olisi pitänyt tehdä parannus vuosia sitten.
On asioita, jotka yhä haittaavat heidän kehitystään kristinuskossa.
Joka paikassa kuulen Jumalan profeetallisten äänien kautta -
kutsuvan ihmisiään tekemään parannuksen. Hänen ihmisiään!
Useimmat heistä vain hyväksyivät Jeesuksen.
He eivät tehneet parannusta alussa.
Silloin viet ison taakan mukanasi ja se pidättelee sinua henkisesti.
Siirrytäänpä eteenpäin.
Seuraava saattaa yllättää teidät, tai jopa järkyttää.
Raamatussa kerrotaan hyvin vähän Jumalan rakkaudesta.
Silti olemme tehneet siitä ison asian. Hämmästyttävää!
Käyn asian läpi tarkemmin. Vasta aivan raamatun lopussa -
löytyvät ne 3 sanaa: Jumala on rakkaus.
Mutta aloittakaamme alusta. Raamatun ensimmäiset 5 kirjaa -
Pentateukki eli toora juutalaisil- le, ovat Mooseksen kirjat.
Näissä kirjoissa on vain yksi jae Jumalan rakkaudesta.
Se on 5. Mooseksen kirjassa, ja olen jo maininnut sen.
"En rakasta teitä siksi, että olette erityisiä.
Olette erityisiä siksi, että minä rakastan teitä."
Vain yksi jae ensimmäisissä 5 kirjassa.
Sitten tulevat historialliset kir- jat: Joosuan, Tuomarien, Ruutin, -
Samuelin, Kuninkaiden sekä aika- kirjat.
Käykääpä läpi ne ja alleviivatkaa viittaukset Jumalaan rakkauteen.
Mustetta ei kulu kovin paljon.
Psalmeissa on joitakin mainintoja Jumalan rakkaudesta, palaan niihin.
Sitten tulevat suuret profeetat: Jesaja, Jeremia, Hesekiel.
Käykää läpi nekin ja alleviivatkaa viittaukset Jumalaan rakkauteen.
Mustetta ei kulu taaskaan paljon, itse asiassa ei yhtään.
12 pienestä profeetasta yksi puhuu Jumalan rakkaudesta: Hoosea.
Hän on ainoa.
Kun Joona meni Niniveen, Jumala ei käskenyt häntä julistamaan -
Hänen rakkauttaan, vaan julistamaan Hänen tuomionsa.
Siirrytään Uuteen testamenttiin. Mitä Matteuksen evankeliumissa -
on Jumalan rakkaudesta? Ei mitään. Markuksen evankeliumi: Ei mitään.
Luukkaan evankeliumi: Ei mitään. Palaan Johannekseen kohta.
Sitten tulevat Apostolien teot, jossa kerrotaan alkukristillisen -
seurakunnan evankelioinnista paikan päällä.
Tohtori Luukas kirjaa ylös kuinka he saarnasivat, käännyttivät -
ihmisiä, perustivat kirkkoja. Mis- sään ei puhuta Jumalan rakkaudesta.
He eivät koskaan julistaneet Jumalan rakkautta. Hämmästyttävää!
Eräs henkilö soitti minulle pari viikkoa sitten. Hän halusi -
testata raamatuntietojani. Minusta se on hauskaa!
Hän oli käynyt läpi Apostolien teot varmana siitä, että löytää -
maininnan Jumalan rakkaudesta. Lopputulos oli nolla.
Roomalaiskirjeistä löytyy yksi jae: "...sillä Jumala on vuodattanut -
rakkautensa meidän sydämiimme antamalla meille Pyhän Hengen."
Efesolaiskirjeestä löytyy pari kolme jaetta.
Siinä kaikki, mitä Uuden testamen- tin kirjeistä löytyy.
Ilmestyskirjassa Jumalan rakkautta ei mainita kertaakaan.
Olette ehkä järkyttyneitä, mutta pyydän:
Älkää luottako minuun, vaan käykää läpi Raamattunne.
Alleviivatkaa maininnat Jumalan rakkaudesta. Tulette tyrmistymään.
Siinä yksi yllätys ja tässä tulee toinen, vielä tärkeämpi.
Silloin harvoin kun Jumalan rakkaudesta puhutaan, -
sanat on osoitettu pelastetuille. Heille, jotka ovat katuneet ja -
saaneet anteeksi. He tietävät, -
että Jumala rakastaa heitä, koska ovat armahdettuja.
Siitä syystä he rakastavat Häntä entistä enemmän.
Mutta jokainen maininta Jumalan rakkaudesta raamatussa -
on tarkoitettu pelastetuille. Sen takia Vanhassa testamentissa -
rakkaus mainitaan Psalmeissa. Daavid ylistää Jumalaa tämän -
rakkaudesta Daavidin tehtyä syntiä Batseban kanssa.
Uudessa testamentissa sama pätee. Kristityt tuntevat Jumalan -
rakkauden, koska ovat kokeneet sen. He katuivat ja heidät armahdettiin.
Silloin he voivat ymmärtää sen.
Siirrytäänpä Johanneksen evanke- liumiin. Käsittelemme kohtaa -
Joh 3:16 aivan kuin se olisi koko evankeliumi.
Se ei ole evankeliumi, jota Paavali tai Pietari julistivat.
Olemme tehneet siitä oman evankeliumimme.
Joh 3:16 ei mainitse sanaakaan kääntymyksestä.
Siinä puhutaan vain uskomisesta. Jos pidät sitä koko evankeliumina -
sanot, että tarvitsee vain uskoa! Et pyydä ihmisiltä kääntymystä.
Eikö se sitten ole evankeliumi? Ei. Annan kaksi syytä.
Ensinnäkin, Johanneksen evankeliumi kirjoitettiin uskovaisille.
Hän sanoo niin sen lopussa. Sitä ei ole kirjoitettu ei-uskoville.
Se on huonoin vaihtoehto ei-uskoville.
Teemme niin vain, koska toivomme, että he lukevat 3. lukuun asti -
ja havaitsevat, että heidän pitää syntyä uudestaan.
Miksi Johannes kirjoitti evankeliu- min 60 vuotta Jeesuksen kuoleman -
jälkeen? Ja kun muut olivat jo kirjoittaneet omat evankeliuminsa?
Hän sanoo: "Tämä on kirjoitettu siksi, että te uskoisitte -
Jeesuksen olevan Kristus, Jumalan Poika". Siinä vaiheessa ihmiset -
olivat ruvenneet epäilemään, ettei Jeesus ollut täysin Jumala tai -
täysin ihminen. He olivat päätymäs- sä samanlaisen ajatukseen kuin -
Jehovan todistajat, eli että Jeesus oli luotu olento, ei luoja.
Johannes kirjoitti evankeliumin todistaakseen uskoville, -
että Jeesus oli ihminen, Hänhän itki Lasaruksen haudalla, -
ja että Hän oli Jumala. Seitsemän todistajaa todistavat, että Hän -
on Jumalan poika. Seitsemän ihmettä todistavat Hänen jumalallisuutensa.
Lisäksi 7 'minä olen' -ilmaisua, joka on Jumalan nimi (Jahve).
7 todistajaa, 7 ihmettä, 7 ilmaisua todistavat, että Jeesus on Jumala.
Sana 'uskoa' Johanneksen evankeliumissa on erityisessä -
kreikan aikamuodossa, nimeltään kestopreesens.
Se tarkoittaa jonkin toiminnan jatkumista. Jeesus sanoi:
"Pyytäkää, niin teille annetaan. Etsikää, niin te löydätte.
Kolkuttakaa, niin teille avataan." Ei, Hän ei sanonutkaan niin.
Hän itse asiassa sanoi: Jatkakaa etsimistä, jatkakaa pyytämistä...
Johannes sanoi kirjoittaneensa evankeliumin, jotta voitte -
jatkaa uskomista Jeesukseen Jumalan poikana, ja jatkaa uskomista -
iankaikkiseen elämään. Oikein käännettynä Joh 3:16 kuuluu:
"Jumala on rakastanut maailmaa niin paljon, että antoi ainoan Poikansa,
jottei yksikään, joka jatkaa Häneen uskomistaan, joutuisi kadotukseen,
vaan saisi iankaikkisen elämän." Se on viesti uskoville.
Siis Uusi ja Vanha testamentti tus- kin mainitsevat Jumalan rakkautta.
Siitä puhutaan vain pelastetuille, niille jotka ovat saaneet kokea -
Hänen armonsa. He ymmärtävät Jumalan ihmeellisen rakkauden -
syntisiä kohtaan. Ennen kuin olet katunut ja armahdettu, miten -
voisitkaan ymmärtää Jumalan rakkauden?
Mitä meidän siis pitäisi opettaa? Mitä pitäisi kertoa Jumalasta?
Minkä pitäisi olla tärkein Jumalan ominaisuus, -
johon keskitymme saarnoissamme ja evankeloinnissamme?
Sen sijaan, että julistaisimme: "Jumala on rakkaus" -
menkäämme raamatun alkuun ja sanokaamme: "Jumala on hyvä."
Kaikki mitä Jumala teki alusta läh- tien oli hyvää, koska Hän on hyvä.
Nyt siitä on tullut huudahdus: "Hyvä Jumala!"
Usein tv-ohjelmissa, kun joku voittaa palkinnon, hän huudahtaa:
"Hyvä Jumala!" Se on niin syväl- listä, ettei sitä pitäisi sanoa.
Paitsi jos he todella uskovat: Jumala on hyvä!
Ongelma on se, että sanaa 'hyvä' on käytetty niin paljon väärin, -
että emme enää voi käyttää sitä Jumalasta.
Puhumme hyvästä ateriasta, hyvästä koirasta, hyvästä lomasta.
Mitä tarkoitamme? Eräänä päivänä muuan mies kysyi Jeesukselta:
"Mitä minun pitää tehdä, hyvä opet- taja, että perisin iänkaikkisen -
elämän?" Jeesus vastasi hänelle: "Miksi sanot minua hyväksi?
Ainoastaan Jumala on hyvä, ei kukaan muu."
Ehkä meidän ei tulisi käyttää sanaa 'hyvä' muuta kuin -
Jumalasta puhuttaessa, sillä Hän on ainoa hyvä.
Ehdotan toista sanaa, jota Raamattu on täynnä:
Jumala on vanhurskas.
Siitä Jumalasta he saarnasivat ei-uskoville.
Hänestä me olemme tulleet, ja Hänen luokse tulemme menemään.
Hän tuomitsee oikeudenmukaisesti, mutta puuttuu asioihin, -
jotka eivät ole oikein. Jumala on vanhurskas.
Jeesus rukoili isäänsä kuolinpäivänsä aattona.
Päivän, jolloin tapahtui historian suurin vääryys.
Hänet teloitettiin ja häntä kohdel- tiin kuin pahinta rikollista, -
vaikka Hän ei ollut tehnyt mitään väärin. Edellisenä iltana -
Hän rukoili: "Vanhurskas Isä". Hän luotti vanhurskaaseen Jumalaan.
Jos Jumala ei olisi vanhurskas, emme voisi luottaa Häneen.
Mutta Jumala on vanhurskas.
Se tarkoittaa kahta asiaa, positiivista ja negatiivista.
Positiivista on se, että kaikki mitä Hän tekee on oikein!
Kukaan ei voi koskaan syyttää Häntä väärän tekemisestä.
Mutta niinhän ihmiset tekevät koko ajan.
Miksi Jumala antoi sen tapahtua? Miksi Jumala antoi vanhempieni -
erota? Miksi Jumala lähetti minulle syövän?
He valittavat, että Jumala ei tee asioita oikein.
Joku sanoi kerran minulle: "David, jos valitat säästä, valitat siitä -
kuinka Jumala hoitaa maailman- kaikkeutta!"
En ole valittanut säästä sen jälkeen!
Kuinka helposti annamme ymmärtää, että hoitaisimme hommat paremmin -
kuin Jumala. "Jos olisin Jumala tekisin toisin."
Vanhurskas Jumala tekee kaiken oikein.
Voitte luottaa siihen, että Hän on aina oikeamielinen.
Hänellä ei ole suosikkeja. Hänelle ei voi koskaan sanoa, -
mitä lapseni sanoivat pienenä: "Toi ei oo reilua!"
Abraham oli huolissaan Sodomasta, kun kuuli mitä Jumala aikoo tehdä.
Abraham kiisteli Jumalan kanssa: "Ehkä kaupungissa on 50 hurskasta -
- tuhoaisitko sen silloinkin?" "En."
"Entä jos heitä on 45?" "En."
"20, 5...?" Lopulta Abraham sanoi Jumalalle: -
"Eikö koko maailman tuomari tuomitsisi oikein?"
Sinä päivänä kun me kohtaamme Juma- lan ja teemme tiliä elämästämme, -
Hän tekee niin kuin on ehdottoman oikein.
Vanhemmat, jotka ovat menettäneet lapsensa, kysyvät minulta usein:
"Onko lapsemme taivaassa? Missä hän on nyt? Mitä hänelle tapahtuu?"
Minun on pakko vastata: "En tiedä. Raamattu ei kerro sitä.
Jumala salaa sen. Mutta sen verran hyvin tunnen Jumalan, että voin -
taata Hänen toimivan oikein." Kysyn vielä: "Tunnetteko te Jumalan niin
hyvin, että voitte luottaa Häneen? Luotatteko siihen, että mitä -
tahansa Hän tekee lapsellenne, on ehdottoman oikein?"
Jumalan vanhurskauden negatiivinen puoli on se, että Hän ei voi -
koskaan tehdä mitään väärin.
Pidin kerran saarnan aiheesta: "Asiat, joita Jumala ei voi tehdä."
Luulin, että kaikkivaltiaana Hän voi tehdä mitä vaan.
Mutta on paljonkin, mitä Hän ei voi tehdä.
Kirjasin listaan 30 asiaa, joita Jumala ei pysty tekemään.
Ensimmäisenä oli valehtelu. Hän ei voi rikkoa lupausta.
Hänellä ei voi olla epäpuhtaita ajatuksia.
Hän ei voi toimia epäreilusti, Hän ei voi sanoa mitään valheellista.
Hän ei voi pakottaa meitä rakastamaan itseään.
Keräsin listaan 30 asiaa, ja sitten järkytyin.
Tajusin, että olin itse tehnyt useimmat niistä.
Se ei tee minusta mahtavampaa kuin Jumala on. En vain ole vanhurskas.
Jos Jumala on vanhurskas, Hän voi ainoastaan tehdä oikein, eikä -
koskaan väärin. Voitte siis luottaa Jumalaan täydellisesti.
Kehenkään muuhun ei voi luottaa sillä tavalla, mutta Jumalaan voi.
Hän on oikeamielinen Jumala. Elämme moraalisessa luomakunnassa.
Useimpien mielestä tämä luomakunta on moraaliton, se ei välitä -
hyvästä ja pahasta. Pahat ihmiset voivat elää pitkään ja hyvät -
kuolla nuorena. Syntiset pääsevät pälkähästä ja vanhurskaat kärsivät.
Samanlaisia valituksia on Psalmeis- sa, Daavid valitti joskus niistä.
Mutta tämä on moraalinen luomakunta ja se merkitsee kahta asiaa.
1. Jonain päivänä kaikkea pahaa rankaistaan.
Kukaan ei säästy siltä. Nykyään 2/3 rikoksista jää rankaisematta, -
vain kolmannes rikoksista ratkais- taan ja rikolliset tuomitaan.
Mahdollisuus selvitä ilman rangais- tusta on siis kahden suhde yhteen.
Autoni vandalisoitiin viime vii- kolla, eikä tekijöitä saatu kiinni.
Kun teini-ikäinen raiskaa eläkeläi- sen, hän luulee, ettei jää kiinni.
Ei onnistu. Elämme moraalisessa luomakunnassa, ja -
oikeamielinen Jumala asettaa jokaisen tuomiolle.
Innostaako se teitä? No ei, minä ainakin rupean miettimään tekojani!
Ihmisten yleisin harhaluulo on se, että kaikki paha -
on jonkun toisen syy. Miksei Jumala tuhoa kaikki pahoja ihmisiä, -
ja anna meidän muiden elää rauhassa!
Ajattelutavassa on kohtalokas virhe, huomasitteko sen?
Jokainen meistä on osasyyllinen, ei joku muu. Ei tuo ryhmä tai -
tämä ryhmä, vaan me kaikki. Olemme kaikki tehneet tästä maailmasta -
pahemman paikan, kuin mitä se olisi ollut, ellemme olisi syntyneet.
Paha saa palkkansa, Jumala tekee tilit selviksi.
Sinä päivänä kaikki mitä olemme sanoneet, ajatelleet, tunteneet, -
ja tehneet, tulee julki. Kirjat avataan.
Nämä kirjat ovat punakantisia, ja kannessa lukee kultaisin kirjaimin:
"Sinun elämäsi" (suosittu tv-sarja Englannissa)
Pidän siitä ohjelmasta, koska sii- hen poimitaan kaikki hyvät hetket.
Ohjelman taustatyöntekijät kertoivat, että he löytävät -
todella paljon sellaista aineistoa, jota ei voi käyttää ohjelmassa.
Näin kerran jakson, jossa oli 2. maailmansodan sankari.
Hän oli ollut palomiehenä salamasodassa.
Tunsin miehen, hän oli ollut iso- vanhempieni palveluksessa.
He antoivat hänelle potkut epärehellisyyden takia.
Ja nyt hän oli tv-ohjelmassa kehu- jen ja suosionosoitusten kohteena.
Mutta minä tiesin, ettei se ollut koko totuus tästä miehestä.
Kun kirjat tuomiopäivänä avataan, se ei ole valikoima hyviä hetkiä.
Silloin on kyseessä koko elämä.
Se motivoi parannukseen...
Mitä pitäisitte, jos meillä olisi video tai vaikkapa vain nauhoitus -
kaikesta, mitä olette ikinä sano- neet tai tehneet? Miltäs tuntuisi?
Sellaista se tulee olemaan. Jumalalta ei voi salata mitään.
Hän tietää kaikki asiat, -
jopa ne, jotka olemme kätkeneet läheisimmiltämme.
Hyvä uutinen on se, että jonain päivänä paha saa rangaistuksensa.
Ja koska tämä on moraalinen luomakunta, voimme olla varmoja, -
että jonain päivänä paha hävitetään!
Ei vain rangaista, vaan hävitetään kokonaan.
Kerron nyt Jumalan suunnitelmista tulevaisuuden varalle.
Hän aikoo aloittaa alusta uuden maailmankaikkeuden kanssa.
Uusi avaruus, uusi maapallo, uusi taivas - kaikki upouusia.
Jumala kuvaili niitä näin: "...,joissa vanhurskaus vallitsee."
Hän oli päättänyt luoda vanhurskaan maailman, jossa on -
vanhurskaita ihmisiä. Siksi Hän loi tämän maailman!
Siinä ei käynyt kovin hyvin. Hän siis aikoo tehdä sen uudestaan.
Hän aikoo kierrättää maailmankaik- keuden ja maapallon.
Hän aikoo asuttaa sen vanhurskailla ihimisillä, -
jotka eivät pilaa sitä uudestaan.
Mutta mitä teille tapahtuu? Kun ihmiset kysyvät minulta, -
mitä teen työkseni, vastaan: "Toimin kierrätysalalla."
He hymyilevät, sehän on hyvä työ, ja kysyvät mitä kierrätän?
Paperia, metallia, lasia...? - Ei vaan ihmisiä.
Hehän ovat tämän saasteen syynä. Menen siis ongelman ytimeen.
Sitähän evankeliumi on: ihmisten kierrättämistä -
kierrätettyä luomakuntaa varten. Se on ihmisten vanhurskauttamista,
jotta he voivat mennä uuteen maailmaan saastuttamatta sitä.
Jos pääsisit uuteen maailmaan sellaisena, kuin olet nyt, -
kuinka kauan luulisit sen pysyvän vanhurskaana?
Kysymys olisi minuuteista.
Eräs ystäväni oli ensimmäinen ihminen, joka teki syntiä kuussa.
Olin syömässä James Irwinin kanssa, joka oli ensimmäinen ihminen -
joka pelasi golfia ja ajoi kuuautoa kuussa. Hän kertoi minulle:
"Siellä se seisoo, 8 miljoonan dollarin ajoneuvo, -
jolla on ajettu 8 kilometriä! Saat sen, jos käyt hakemassa!"
Ei tullut mentyä...mutta siellä se yhä on.
Hän kertoi: "Olin ensimmäinen mies, joka teki syntiä kuussa."
Mietin, miten hän pystyi siihen. Eihän siellä ole mitään!
Eräs filatelisti oli sanonut hänelle ennen kuulentoa:
"Annan sinulle mukaan kasan postimerkkejä ja leimasimen."
"Saat 500 dollaria jokaisesta pos- timerkistä, jonka leimaat kuussa."
"Palattuasi voin myydä ne 1000 dollarilla kappale!"
Hän piilotti postimerkit, vaikka niistä kertyi lisäpainoa.
Polttoaineen määrä oli laskettu pisaran tarkkuudella.
Jopa ehtoollista varten pakattu leivänpala ja viini punnittiin.
Mutta polttoainetta ei ollut varat- tu merkkejä ja leimasinta varten.
Kun Irwin pääsi kuuhun, hän otti postimerkit esiin.
"500 dollaria, 1000 dollaria..." Yhtäkkiä hän tajusi, -
että ahneuden takia hän oli vaarantanut kollegoidensa hengen.
Palattuaan maahan hän meni lähimpään baptistikirkkoon -
jossa hänet kastettiin. Hänestä tuli evankelista lopuksi elämäänsä.
Miten siis Jumala voisi hyväksyä sinut sellaisena kuin olet nyt, -
ja laittaa sinut uuteen maailmaan? Ei mitenkään.
Hän on vanhurskas, ja siitä tulee vanhurskas maailma.
No miksei Jumala hävitä pahaa jo nyt?
Jos hän tekisi niin, tekin häviäisitte, kuten minäkin.
Ketään ei jäisi jäljelle. Mitä Hän on siis tehnyt?
Hän on antanut meille vanhurskauden evankeliumin.
Paavali sanoi: "Minä en häpeä evan- keliumia, sillä se on Jumalan voima
ja se tuo pelastuksen kaikille, jotka sen uskovat.
Siinä Jumalan vanhurskaus ilmestyy uskosta uskoon."
Siinä se on. Se ei ole rakkauden evankeliumi, mikä olisikin -
evankeliumin irvikuva. Niin ei koskaan julistettu.
He julistivat Jumalan vanhurskauden evankeliumia.
He julistivat kansoille, että Juma- lan viha kohdistuu heihin.
Sitten he kertoivat, että Jumalan viha kohdistuu myös Jeesukseen.
Ainoaan täydellisen viattomaan elämään.
Risti ei todista Jumalan rakkau- desta, vaan vanhurskaudesta. Miksi?
Koska ennen synnistä rankaisua Hän ei voinut armahtaa ketään.
Jos ei tajua, että Jumala on vanhurskas, -
ei voi koskaan ymmärtää miksi risti oli välttämätön.
Oliko se vain rakkauden ele? Itse- murha, joka osoitti kuinka paljon -
Jeesus rakasti meitä? Ei. Koska Jumala on vanhurskas, -
Hän ei voinut armahtaa meitä ennen kuin synneistä oli maksettu.
Jokainen Jumalan armonanto on kirjoitettu Jeesuksen verellä.
Kun tajuaa sen ei suhtaudu armoon kevyesti.
Muslimien Allah voi antaa anteeksi ilman uhrausta.
Siksi koraani opettaa, ettei Jeesus kuollut ristillä.
Me opetamme ristiinnaulitsemisesta, koska Jumala on vanhurskas eikä -
voi antaa anteeksi syntiä, ennen kuin se on sovitettu.
Mutta nyt minun pitää alkaa lopetella.
Nykyään on levinnyt laajalle evan- keliumi, jonka mukaan taivaaseen -
pääsyyn riittää anteeksianto.
Riittää, kun Jeesuksen vanhurskaus kattaa sinut. Muuta ei tarvita.
Tässä lippusi taivaaseen. Rukoile syntisen rukous ja olet sisällä.
Pyydän anteeksi karkeuttani, mutta tätä on evankeliumin -
levittäminen nykyään. Se ei tukeudu Uuteen testamenttiin, vaan -
1800-luvun amerikkalaiseen herätys- liikkeeseen. Se on kaikkialla.
Oikea evankeliumi kertoo, kuinka sinusta ja minusta voi tulla -
vanhurskaita, jotta olemme valmiita uutta luomakuntaa varten.
Toisin sanoen täydellinen evankeliumi, jota -
toivon teidän levittävän, koostuu kahdesta askelmasta.
1. askel on vanhurskauttaminen, joka tarkoittaa että saat anteeksi,
olet sovussa Jumalan kanssa, ja Jeesus on hyvittänyt syntisi.
Voit siis rohkeasti lähestyä iankaikkista valtaistuinta -
vanhurskauden vaatteeseen puettuna.
Jeesus on hyvittänyt syntisi.
Mutta se on vain puolet evankeliumista.
Toinen puoli on se, että nyt kun sinut on armahdettu, -
olet valmis tulemaan vanhurskaaksi kuten Jumala.
Se on evankeliumin loppuosa. Kerronpa, mitä evankeliumi on.
Se ei ole: "Sinun pitää olla pyhä." Se ei ole: "Sinun ei tarvitse -
olla pyhä, pääset silti taivaaseen."
Pikemminkin se on: "Sinä voit olla pyhä."
Pyhyys on tarjolla, aivan kuten armokin.
Hänen vanhurskautensa hyvittää syn- nit, ja se myös syntyy sisälläni.
Jokainen, jonka kanssa puhun, haluaisi olla parempi ihminen.
Evankeliumin sanoma on: Sinä voit olla sitä!
Voit vapautua synneistä! Voit lakata tekemästä syntiä!
Voit päästä eroon siitä helma- synnistä, voit olla vapaa synnistä!
Kristuksen tarjoama vapaus ei tarkoita sitä, että voimme jatkaa -
syntiin lankeamista. Se tarkoittaa vapautta olla tekemättä syntiä.
Se on todellista vapautta, eikä muilla ole tätä vapautta.
Heidän on pakko tehdä syntiä ja annettava periksi haluilleen.
Meidän ei ole pakko. Kristityt voivat vapaasti olla vanhurskaita.
Tiedättekö virren "Vieraalla maalla kaukana"?
Eräässä säkeessä sanotaan: "Hän kuoli, jotta saisimme armon"
Säe jatkuu: "Hän kuoli, jotta meistä tulisi hyviä."
Milloin saamme kuulla tällaista evankeliumia julistettavan?
Sehän on ilosanoma: Pahoista ihmisistä voi tulla hyviä!
Syntisistä voi tulla pyhimyksiä! Pahoista vanhurskaita!
Tällaisen evankeliumin julistamisesta pidän.
Haluatteko olla hyviä? Voitte olla sitä Kristuksessa.
Käyn joskus mustalaisleireissä. Tässä maassa kääntyy enemmän -
romaneja kuin minkään muun etnisen ryhmän edustajia.
Leicesterin lähellä olevalla leirillä jokaisen asuntovaunun -
ikkunassa on Jeesus-tarra! Nämä ihmiset ovat tottuneet -
huijaamaan, valehtelemaan, ja varastamaan lapsesta saakka.
Juttelen heidän kanssaan ja luotan heihin täysin.
Heillä on uusi elämä Jeesuksessa Kristuksessa.
Sitä on evankeliumi: tehdä pahoista ihmisistä hyviä!
Ei armahdettujen syntisten taivaaseen saaminen.
Jeesus ei tullut pelastamaan meitä helvetiltä, se on vain bonusta.
Jeesus kutsuttiin vapauttamaan meidät kaikista synneistämme.
Vaimoni usko on luja, mutta yhtä asiaa hänen on vaikea uskoa.
Sitä, että eräänä päivänä hänen miehestään tulee täydellinen.
Hän sanoo: "David, jos perustan uskoni kokemukseen, -
en voi uskoa tuota. Mutta yritän luottaa Jumalan sanaan."
Muistutan, että myös minun pitää uskoa hänestä tulevan täydellinen.
Minun on tosin helpompi uskoa siihen kuin hänen.
Käyn joskus puhumassa vankiloissa. Vangit kuuntelevat innokkaina -
jopa 3 tuntia ja haluavat kuulla lisää, koska janoavat totuutta.
He ovat murhaajia tai huumevälit- täjiä, ja kärsivät elinkautista.
Tuomion pituudesta ei puhuta, he sulkevat sen pois mielestään.
He ovat pahimpia ihmisiä kärsimässä kovinta rangaistusta.
Mutta he ovat kuin uusia luomuksia Kristuksessa.
Herra valmistelee vankiloissamme evankelistojen armeijaa, -
joka tulee ulos ja vapauttaa meidät.
Tämä vie minut viimeiseen kohtaani.
Evankeliumia on helpompi julistaa pahoille ihmisille kuin hyville.
Selitän miksi. Suurin este Jumalan työlle ei ole synti, -
vaan omahyväisyys. Se on paljon suurempi ongelma kuin synti.
Sen vuoksi Jeesuksella oli ongelmia fariseusten kanssa.
He olivat omahyväisiä. Hän sanoi kerran sarkastisesti: -
"Eivät terveet tarvitse parantajaa, vaan sairaat. En minä ole tullut -
kutsumaan hurskaita, vaan syntisiä, jotta he kääntyisivät."
Jeesus oli sarkastinen, koska vain Jumala on vanhurskas ja hyvä.
Mutta he pitivät itseään hyvinä. Ihmisiä, jotka luulevat niin, -
on hyvin vaikea saada Kristuksen luo.
Kunniallisia, hyviä ihmisiä, jotka tekevät hyviä tekoja, -
on vaikeinta vakuuttaa siitä, että he tarvitsevat Kristusta.
Neuvoni teille oppilaille on siis: Kun menette johonkin -
julistamaan evankeliumia, lähestykää pahimipia ihmisiä.
Menkää pahisten luo, ei hyvisten.
Pahikset toivottavat evankeliumin tervetulleeksi.
Olin kerran vieraana tv-ohjelmassa Kanadassa.
Tuottaja sanoi, että saan kamerat käyttööni 20 minuutiksi.
Voisin puhua mistä vaan 20 minuutin ajan.
"Kiitoksia kovasti, sanoisipa BBC joskus minulle noin", kiittelin.
- Mistä aiot puhua? - Jumalan valtakunnasta.
Hänen naamansa venähti. Hän sanoi: "Tämä on kaupallinen kanava, -
meidän on pidettävä kiinni katsojistamme mainosten takia."
"Luuletko, että tuo aihe kiinnostaa heitä?" Vastasin: "En välitä siitä.
Se oli Jeesuksen lempiaihe ja on siis minunkin!"
"Aion puhua siitä. Lupasit, että voin." Hän myöntyi vastahakoisesti.
Ohjelman päätyttyä yksi studion puhelimista soi.
Joku pyysi minua puhelimeen. "Miten voin auttaa?" sanoin.
Soittaja sanoi: "Olen katsellut ohjelmaanne."
"Olen prostituoitu Toronton punaisten lyhtyjen alueella."
"Haluaisin kysyä teiltä jotain. Miten pääsen siihen valtakuntaan?"
Kysyin: "Miksi haluat päästä sinne?"
Hän vastasi: "On aika, että saan elämäni järjestykseen."
Ajattelin: "Halleluja, ilmeisesti julistan samaa evankeliumia -
kuin mitä Jeesus julisti", koska hyvien ihmisten sijasta -
prostituoidut ja kiristäjät vastasivat Jeesuksen kutsuun.
Pyydän teitä, menkää pahojen luo. Serkkuni oli kuuluisa evankelista.
Tom Reese, muistaako kukaan?
Hän oli kerran puhumassa eräässä kaupungissa eikä homma toiminut.
Ilta illan jälkeen hän saarnasi, mutta mitään ei tapahtunut.
Hän meni paikalliseen kapakkaan ja kysyi:
"Kuka on kaupungin pahin tyyppi?" He nimesivät erään miehen.
Serkkuni meni käymään hänen luonaan ja sanoi:
"Maksan sinulle 5 puntaa jos tulet kuuntelemaan saarnaani."
Mies tarvitsi rahaa, tuli kuulemaan serkkuani ja kääntyi uskoon.
Hänestä tuli hyvä mies, vanhurskas mies.
Ihmiset kyselivät: "Mitä hänelle on tapahtunut?"
Kiertueen lopussa paikka oli täynnä kuulijoita.
Omahyväisyys on hankalin asia Jumalan kannalta.
Ei voi saavuttaa Hänen vanhurskaut- taan ennen kuin hellittää omastaan.
Se tarkoittaa, että ihmisten tulisi katua myös hyviä tekojaan -
pahojen lisäksi. En ole kuullut kenenkään muun julistavan näin.
"Katua hyviä tekoja?" Kyllä. Käännä selkäsi hyville teoillesi, käänny -
Jumalan puoleen ja tavoittele Hänen vanhurskauttaan omasi sijaan.
Tästä tulee mieleen kaksi raamatuntekstiä.
Jesaja sanoi: "Kuin tahrainen riepu on koko meidän vanhurskautemme."
Eipä ole ylpeilyn aihetta...
Paavali sanoi: "Lakiin perustuva vanhurskauteni oli moitteeton."
"Mutta kaiken tämän, mikä oli minulle voittoa, -
olen Kristuksen tähden lukenut tappioksi."
Kreikan kielellä jakeessa käytetään hyvin karkeaa sanaa, -
joka tarkoittaa ihmisen ulostetta. Lähin englanninkielinen vastine -
olisi "shit" (paska). Niin hän ajatteli hyvyydestään.
Aivan kuin pieni lapsi, joka näyttää pottaansa ja sanoo:
"Katso, mitä sain aikaan." Milloin ihmiset tajuavat, että -
omahyväisyys pitää enemmän ihmisiä pois Jumalan luota kuin mikään muu.
Heidän pitäisi nöyrtyä Jumalan edessä ja sanoa: "En voi koskaan -
olla tarpeeksi hyvä, en kelpaa uuteen maailmaasi."
"Mutta olen kuullut, että Sinä voit tehdä minusta tarpeeksi hyvän."
Pyydän teiltä: Älkää tehkö sitä virhettä, että saarnaisitte -
Jumalan rakkaudesta. Se on helmien heittämistä sioille.
He polkevat sen alleen, halveksivat Jumalaa, eivätkä pelkää Häntä.
He eivät usko Jumalan voivan vahingoittaa heitä.
Menkää ja julistakaa vanhurskauden Jumalaa ja evankeliumia.
Se on evankeliumin ydin ei-uskovalle.
Kun he ovat tehneet parannuksen, kokeneet armon ja heidät on -
otettu Jumalan perheeseen, silloin he voivat iloita rakkaudesta, -
joka on loputon kuin meren aallot ja korkea kuin taivas.
Aamen.
Suomennos: Mervi Laiho
Mikäli tämä ohjelma kosketti sinua ja haluat tukea ohjelmien käännös- ja tekstitystyötä soita tukinumeroomme 0600-10077 (9,85 euroa + pvm) Nordea: 111230-342789 viite: 7744 OKH 720A