SANN GUD OCH SANT EVANGELIUM
Jag har äran och glädjen att presentera David Pawson -
som ska vara med oss på den här 10:nde examensfesten -
på New Life School of Ministries.
Vi är så tacksamma att han är här. Gud välsigne dig, David!
Låt oss höra vad Gud har att säga.
Jag ska läsa från Guds Ord.
"Jag skäms inte för evangeliet.
Det är en Guds kraft -
till frälsning för var och en som tror, -
juden först men också greken.
I evangeliet uppenbaras rättfärdighet från Gud, -
av tro till tro, som det står skrivet: -
Den rättfärdige ska leva av tro.
Guds vrede uppenbaras från himlen över all ogudaktighet -
och orättfärdighet hos människor -
som i orättfärdighet undertrycker sanningen.
Det man kan veta om Gud är uppenbart bland dem, -
eftersom Gud har uppenbarat det för dem.
Ända från världens skapelse syns och uppfattas hans osynliga egenskaper, -
hans eviga makt och gudomliga natur, genom de verk han har skapat.
Därför är de utan ursäkt.
Trots att de kände till Gud -
prisade de honom inte som Gud eller tackade honom, -
utan de förblindades av sina falska föreställningar -
så att mörkret sänkte sig över deras oförståndiga hjärtan.
De påstod att de var visa, men de blev dårar -
och bytte ut den odödlige Gudens härlighet mot bilder -
av dödliga människor, av fåglar, fyrfotadjur och kräldjur.
Därför utlämnade Gud dem åt deras hjärtans begär -
så att de orenade och förnedrade sina kroppar med varandra.
De bytte ut Guds sanning mot lögnen -
och dyrkade och tjänade det skapade i stället för Skaparen, -
han som är välsignad i evighet. Amen.
Därför utlämnade Gud dem åt förnedrande lidelser.
Deras kvinnor bytte ut det naturliga umgänget mot det som är onaturligt.
På samma sätt lämnade männen det naturliga umgänget med kvinnan -
och upptändes av begär till varandra.
Män gjorde skamliga saker med män -
och fick själva ta det rättvisa straffet för sin förvillelse.
Och eftersom de inte satte värde på kunskapen om Gud, -
utlämnade Gud dem åt ett ovärdigt sinnelag -
så att de gjorde sådant som inte får göras.
De har blivit fyllda av all slags orättfärdighet, -
ondska, girighet och elakhet, -
de är fulla av avund, mordlust, stridslystnad, svek och illvilja.
De skvallrar och förtalar, de hatar Gud och brukar våld.
De skrävlar och skryter, de är påhittiga i det onda -
och olydiga mot sina föräldrar, -
vettlösa, trolösa, kärlekslösa och hjärtlösa.
De känner mycket väl till Guds rättvisa dom, -
att de som handlar så förtjänar döden.
Ändå gör de sådant, -
och de samtycker dessutom till att andra gör det."
En ganska dyster bild.
Men man kan läsa om samma saker i dagens tidning.
Guds vrede visar sig mycket tydligt över vårt land.
Om vi går vidare i Paulus brev till romarna skriver han så här: -
"Bröder, mitt hjärtas önskan och min bön till Gud -
för dem är att de (israeliterna) ska bli frälsta.
Jag kan vittna om att de har en iver för Gud, -
men de saknar den rätta insikten.
De känner inte rättfärdigheten från Gud -
utan försöker upprätta sin egen rättfärdighet, -
och därför har de inte underordnat sig rättfärdigheten från Gud.
Kristus är lagens fullbordan, till rättfärdighet för var och en som tror.
Mose skriver om den rättfärdighet som kommer av lagen: -
Den människa som håller buden ska leva genom dem.
Men rättfärdigheten som kommer av tron säger: -
Fråga inte i ditt hjärta: Vem ska stiga upp till himlen?
― alltså för att hämta ner Kristus ―
eller: Vem ska stiga ner i avgrunden?
― alltså för att hämta upp Kristus från de döda. Vad säger den då?
Ordet är nära dig, i din mun och i ditt hjärta, -
alltså trons ord som vi predikar.
För om du med din mun bekänner att Jesus är Herren -
och i ditt hjärta tror att Gud har uppväckt honom från de döda, -
ska du bli frälst. Med hjärtat tror man och blir rättfärdig, -
med munnen bekänner man och blir frälst.
Skriften säger: Ingen som tror på honom ska stå där med skam.
Här är ingen skillnad mellan jude och grek.
Alla har samme Herre, -
och han ger av sin rikedom till alla som åkallar honom.
Var och en som åkallar Herrens namn ska bli frälst."
Låt mig tala till Herren om er, innan jag talar till er om Honom.
Abba, Fader, vi har kommit för att sitta vid Dina fötter.
Vi ber att du ska befria oss från all stolthet och fördom -
som kan hindra oss från att höra vad Du har att säga oss.
Herre, befria oss från traditioner -
och led oss till sanningen som gör oss fria.
Må vi komma till Dig med ett öppet sinne -
ett hjärta som vill svara på Din kärlek -
och en vilja som är redo att göra något med det vi hör.
Endast Dig tillhör äran. I Jesu namn, amen.
Det är en stor ära och ett privilegium -
att bli inbjuden att tala vid denna examensfest på bibelskolan.
Den sista examensgudstjänsten.
Det som jag ska säga gäller främst eleverna, -
inte endast från den senaste årskursen -
utan jag har förstått att ungefär 40 elever från tidigare år är med här.
Var sitter ni, så att jag kan tala till er?
Var sitter eleverna?
Bra, ni sitter här framme, det gör det lättare för mig.
Jag ber om ursäkt för min röst, -
jag kämpar ännu med sviterna efter en stroke.
Den berövade mig talförmågan.
I juli, precis innan jag spelade in det viktigaste budskapet i mitt liv!
Om hur det här landet håller på att tas över av islam.
Läkarna kan inte hitta någon orsak till denna stroke.
Mitt blodtryck, min blodcirkulation, mitt socker- och kolesterolvärde -
allt är totalt normalt.
Men just precis innan jag skulle spela in det där 5 timmar långa budskapet -
förlorade jag talförmågan.
Hundratals människor bad.
Och jag kunde göra inspelningen och tala i fem och en halv timme!
Men till sist stod jag på ett ben -
och min vänstra sida var totalt förlamad.
Men budskapet har gått ut.
Och det kommer ut som bok 11 september.
Rena sammanträffandet!
Jag kommer till detta viktiga möte, bibelstuderandenas examenstillfälle -
med blandade känslor.
Jag känner avundsjuka.
Jag tror ni vet varför.
Ni får påbörja er tjänst nu.
Jag skulle så gärna gå tillbaka i tiden och börja på nytt!
Med allt som jag lyckats lära mig -
och uppleva skulle jag så gärna börja på nytt, som ni.
Men jag är över 70 år nu -
och mina barn säger att jag har en fot i graven -
och den andra på ett bananskal.
Jag är också ängslig.
Och jag ska tala om den ängslan nu.
Den gäller två frågor.
Den första är: hurdan är den Gud som ni presenterar -
för den värld ni går tillbaka till?
Och den andra är: hurdant är det evangelium ni kommer att predika?
Det är de två frågorna jag vill besvara nu.
För det första: hurdan är den Gud ni kommer att presentera -
för denna sorgliga, sjuka, smutsiga, syndiga värld?
Enligt en färsk undersökning tror 74 % av britterna på Gud.
Men det är helt irrelevant -
och betydelselöst, meningslöst.
För det är helt tydligt att deras tro på Gud inte påverkar deras liv det minsta.
Varför är det så?
Det räcker inte längre med att fråga folk om de tror på Gud.
För det första måste vi nu fråga: "Vilken gud?"
För så många gudar tillbes idag i vårt och alla andra andra länder.
På grund av befolkningens rörlighet -
lever olika religioner nu på samma gata.
Du har troligen en annan gud som granne.
Så den första frågan är inte "Tror du på Gud?" -
utan "Vilken gud tror du på?"
Jag tror att majoriteten här i landet troligen skulle säga -
"Den Gud som kyrkan tror på."
Även om de inte går i kyrkan.
Då måste vi ställa följande fråga: -
"Hurdan Gud tror du den guden är?"
För det har egentligen ingen betydelse om du tror på Gud eller inte.
Det som har betydelse är hurdan Gud du tror eller inte tror på.
Då jag var präst i flygvapnet tog jag hand om alla -
som den katolska och den anglikanske prästen inte tog hand om.
Så jag fick metodister, baptister, Frälsningsarmén, buddhister, -
hinduer, muslimer, och till och med ateister och agnostiker.
Jag var ateisternas fältpräst!
Det är ett mycket intressant jobb!
Att ta vara på en sådan persons själ som uppgett sig vara ateist.
Jag brukade säga tre saker till de ateister jag mötte.
För det första brukade jag gratulera dem till deras tro.
Det kräver mycket mera tro att vara ateist än kristen.
Att tro att hela detta universum kom till av ingenting på egen hand -
det kräver en väldig tro!
Det är mycket lättare att tro att någon placerade det här.
För det andra brukade jag säga: "Antag att du dödas."
Och många av de våra dog.
"Om du dör medan du är här måste jag sköta din begravning.
Och jag lovar dig att jag inte kommer att nämna Gud.
Jag kommer inte att be.
Jag kommer inte att läsa ur Bibeln och jag sjunger ingen psalm.
Jag kommer bara att säga: 'Den här mannen är död och borta.'"
Och jag gjorde en mycket intressant upptäckt.
Ateister har inget emot att leva som ateister, -
men de är lite rädda att dö som ateister.
Det är ett för stort vågspel.
Min tredje fråga var: "Slå dig ner -
och berätta för mig vilken slags Gud du inte tror på."
Och då han slutat kunde jag alltid säga: -
"Nu har du gjort mig till ateist också. Jag tror inte heller på en sådan Gud."
Döm aldrig en ateist innan du får reda på hurdan Gud han tillsagts att tro på.
För den riktiga frågan är vilken sorts Gud vi tror på.
Hurdan Gud presenterar vi som kristna till världen utanför?
Grundläggande frågor är: Är Han en god Gud eller en grym Gud?
Bryr Han sig om oss, eller är Han ointresserad av oss?
Hurdan Gud är Han? Hatar Han oss? Eller älskar Han oss?
Är Han sträng eller överseende?
Frågor som dessa gör stor skillnad för hur vi lever.
Vilken sorts Gud man tror på.
Vad tänker Han om oss?
Vad känner Han för oss?
Och framför allt, vad tänker Han göra med oss -
den dag som vi möter Honom, ansikte mot ansikte?
Det vanligaste svaret på frågan om hurdan Gud är -
som människor ger idag är att Gud är kärlek.
Jag tror vi har gjort ett fruktansvärt misstag -
då vi gett världen en sådan bild av Gud.
Men det är en nästan universell bild -
när man frågar människor hurdan Gud är. "Han är ju kärlek."
Som om kärnan i evangeliet var "Gud älskar dig".
Det är inte kärnan i Nya Testamentets evangelium.
Men det är det man predikar överallt idag.
Vi hör en fras, jag vet vem som hittade på den -
men jag säger inte vem -
men det är en fras som man idag hör från nästan varje predikstol: -
"Guds ovillkorliga kärlek."
De orden finns inte i Bibeln.
Men adjektivet som lagts till -
är nu kärnan i det evangelium som predikas så vitt och brett, -
att Gud älskar dig ovillkorligt.
Varifrån kommer den idén?
Vad tror folk att det betyder?
I Danbury i Essex bor två män -
som lever tillsammans i ett homosexuellt äktenskap.
De skapade rubriker för att de ville ha barn.
Fysiskt kunde de ju inte det.
Så de betalade en surrogatmamma -
i Florida att föda barn för dem och så importerade de barnet till England.
De hade problem med importlicens för barnet.
Det skapade stora rubriker.
De har nu importerat en bebis till -
så att de kan vara "en familj".
De gick till den lokala kyrkoherden i Danbury -
för att be honom döpa barnen.
Kyrkoherden tvekade i alla fall lite.
Det kanske han inte skulle göra idag, men han gjorde det då.
En av männen, "maken", sade till kyrkoherden: -
"Men Guds kärlek är ju ovillkorlig.
Den dömer inte."
Vad han menade var: -
"Om du företräder denna villkorslöst älskande Gud -
har du ingen rätt att vägra döpa våra barn.
Du borde ta emot oss som vi är.
Med öppen famn."
Vi sjöng just en sång: "Kom som du är". Har du sett det i Bibeln?
Det har inte jag.
Tanken att Gud älskar alla villkorslöst -
och vill att alla ska komma till Honom precis som de är -
och sedan kan alla vara lyckliga, det är inte evangeliet -
eller den Gud vi ska presentera för världen.
Om vi betonar för icke-troende att Gud är kärlek så gör det gällande -
att vi är värda att älska.
För vi mäter Hans kärlek enligt vår egen.
Och vi älskar då vi möter någon eller ser något vi instinktivt älskar, -
som vi tycker är värt att älska.
Följaktligen tror människor att Gud måste anse oss vara värda att älska.
Gud var tvungen att säga till judarna: -
"Jag älskar er inte för att ni är speciella.
Ni är speciella för att jag älskar er."
Det är den bibliska betoningen.
Gud älskar oss inte för att vi är värda att älska -
utan för att Han är kärlek.
Och det är en helt annan sak.
Så vi har haft vad jag anser vara en överbetoning -
på en kärlekens Gud då vi predikar för icke-troende.
Något som Nya Testamentets apostlar aldrig gjorde.
Som jag alldeles strax ska visa er i Bibeln.
För några år sedan skrev jag boken -
"The Road to Hell" (Vägen till helvetet).
Jag skrev den utifrån en stor börda, för jag upptäckte att -
till och med evangeliska kristna i det här landet, -
ledande bibellärare, inte längre trodde på helvetet.
Så jag skrev en bok om helvetet, och jag skrev den med tårar i ögonen.
Min fru kunde aldrig ha skrivit den. Hon tror på helvetet -
men när vi talar om det kan hon bara tänka på släktingar och vänner -
som troligen är på väg dit.
Men det gjordes reklam för den i en nationell kristen tidskrift.
Med rubriken: "Läs David Pawsons självbiografi! 'Vägen till helvetet.'"
Jag vet inte varifrån de fick den idén.
Men genast den kommit ut -
blev jag inbjuden till TV-program och många radiostationer i landet.
Eftersom jag tydligen var en knäppskalle -
som fortfarande trodde på helvetet.
Och intervjuerna började alltid med samma fråga.
Det blev enformigt.
"Hur kan en kärleksfull Gud förpassa någon till helvetet?"
Och jag svarade alltid med en fråga, en teknik jag lärt mig av Jesus.
"Var i all världen har du fått idén att Gud är en kärleksfull Gud?"
Och det skakade verkligen om dem.
De stammade och sade: "Men, men är det inte det de kristna tror?
Var det inte det Jesus lärde?"
Jag svarade: "Ja, det gjorde Han faktiskt.
Men allt jag vet om helvetet -
har jag lärt mig av Jesus.
Han är den enda som har berättat för oss om det."
Det står inget om helvetet i Gamla Testamentet.
Breven i Nya Testamentet nämner det just inte alls.
Varken Paulus, Petrus eller Johannes talar om det.
Vem berättade för dig om helvetet? Det gjorde Jesus, i Bergspredikan.
Så jag sade till intervjuaren: -
"Om jag nu lärt mig om Guds kärlek och om helvetet av samma person -
betyder det att Han talade sanning om en sak och ljög om en annan?
Väljer du ut av vad Jesus sade så som det passar ditt tänkesätt?"
Det var oftast i det skedet som de hastigt avslutade intervjun.
Men ni ser hur det intryck man får av predikningar om en kärleksfull Gud -
utesluter möjligheten att helvetet finns.
Det förmedlar också till folk att det inte kommer någon dom.
Hur kunde en kärleksfull Gud döma oss och skicka oss till helvetet?
Ni ser vad vi gjort.
Vi har tagit något som är mycket heligt för oss och kastat bort det.
Utan något omnämnande om vad Gud hatar -
eller vad Han avskyr -
eller vad som gör Honom arg.
Men Bibeln är full av sådana saker.
Vad avskyr Gud?
Då vi blandar samman könen.
Då män klär sig i kvinnokläder och kvinnor i manskläder.
Då män har sex med män och kvinnor med kvinnor.
I Bibeln beskrivs det som en styggelse för Gud.
Det betyder att Han känner avsky inför det.
I all debatt om saken, jag hörde om det på radio på vägen hit, -
och i all debatt om kyrkan i England -
verkar ingen bry sig om att fråga efter Guds åsikt om saken!
Man frågar om de homosexuella prästernas åsikt.
I morse sade de på radion att på ett teologiskt fakultet -
är 60 % av de studerande homosexuella.
På ett annat är 40 % homosexuella och dessa är män som ska bli präster.
Och ingen frågar efter Guds åsikt!
I så många frågor diskuterar vi om vad de eller de kristna säger om saken -
men vi måste återkomma till Gud och fråga vad Han säger.
Och vad känner Han? Och vad tänker Han?
Men när vi säger: "Gud är kärlek" och stannar där -
förmedlar vi en Gud som är tolerant, -
som är överseende, som klappar oss på huvudet och säger: -
"Ta det lugnt, pojkar är pojkar, låt oss glömma och förlåta."
Det är inte den Gud vi tillber.
Resultatet av att predika en kärlekens Gud till icke-troende -
är mycket tydligt.
Först i avsaknaden av vördnad inför Gud.
Det är inte ett populärt ord idag.
Vördnad betyder respekt, men så mycket mer än det.
Det betyder bävan.
Det innebär gudsfruktan.
Om det är något som försvunnit från vår nation är det gudsfruktan.
Och det är för att den i stort sett försvunnit från kyrkan.
Fruktan smittar. Man blir smittad och smittar andra.
Om vi i församlingen har förlorat vår fruktan för Gud -
så är det ingen överraskning -
att också världen förlorat sin fruktan för Herren.
Och det är fruktan för Herren som för med sig vördnad.
I Nya Testamentet står det att vi ska tillbe med bävan och vördnad -
eftersom Gud är en förtärande eld.
Han är inte endast eld, Han är en förtärande eld.
Det är ett citat ur 5 Moseboken, men finns också i Hebreerbrevet i NT.
Vad är en förtärande eld? Jag kan tänka på två erfarenheter jag haft.
Jag råkade ut för en skogsbrand i Australien.
Eldslågorna hoppade från ett eukalyptusträd fullt av olja -
till nästa eukalyptusträd med en hastighet på 100 km i timmen!
Underblåsta av en hård vind.
Folk hoppade in i sina bilar och körde på små landsvägar i 115 km/h -
för att fly från denna förtärande eld -
som brände ner hela deras hus på någon minut.
Det är en förtärande eld.
Och jag vet hur jag kände det, omringad av den.
En annan gång var jag på Sicilien.
I en laglös stad.
Där hade skett 200 maffiamord på ett år.
Det var tillräckligt skrämmande.
Men då jag skulle flyga hem startade British Airways planet från Catania -
och flög över vulkanen Etna.
Det är den största aktiva vulkanen i Europa.
Och den hade ett utbrott!
Vi kunde se den glödheta lavan -
strömma nerför bergssidan och förstöra byar där den flöt fram.
Det var en skrämmande syn.
Piloten beslöt göra det lite spännande för oss -
och låta oss se rakt ner i kratern!
Och han kantrade planet och flög i en cirkel runt vulkanens mynning.
Jag satt på den sidan av planet och jag såg rakt ner -
på denna glödheta, kokande, flytande klippa -
som kastade upp stenar i luften.
Och jag var lättad när han rätade upp planet och flög mot Heathrow.
Men medan han flög vidare -
tänkte jag att den känsla jag hade i magen då -
jag önskade att han skulle räta upp planet och flyga vidare -
borde jag ha då jag går till kyrkan på söndagsmorgonen.
Och jag erkänner att det har jag sällan.
Det är en sådan Gud vi har att göra med.
En Gud som ska fruktas.
Herrens fruktan är vishetens begynnelse.
Då jag talar med folk märker jag att de fruktar allting annat, utom Gud.
De fruktar ålderdom, cancer, AIDS, -
att göra konkurs, att förlora jobbet, mista sitt hem...
Men jag möter sällan någon som fruktar Gud.
Vad konstigt!
Herrens fruktan botar nämligen all annan fruktan!
Om man fruktar Gud, fruktar man ingen och ingenting annat!
Man respekterar och vördar Gud.
Och detta kommer att synas i vår gudstjänst.
Jag talar inte om här idag, men jag går på samlingar där -
gudstjänsten inte skiljer sig mycket från ett disko.
Någon sade nyligen till mig: "I vår kyrka tillber vi Gud, allas kompis."
Och jag tänkte han hade precis rätt.
Var finns vördnaden? Vi är otvungna, även med Gud.
Som om vi bara var på en fest.
Vi är i Guds, den Allsmäktiges närvaro.
Han kunde göra slut på mig på ett ögonblick om Han så önskade.
Och hade Han gett mig vad jag förtjänar -
hade ni stått utan predikant här idag.
Och ingen skulle sitta där nere heller -
om Han handlade med oss som vi förtjänar.
Konstrasten mellan mycket av kristen gudstjänst -
och den muslimska gudstjänsten i moské är slående.
Har ni någonsin sett muslimer på en gudstjänst?
Sett dem kasta sig ner på golvet inför Allah?
Har ni sett dem recitera böner?
Stående, sedan knäböjda, sedan kasta sig ner inför Gud?
Där finns ingen underhållning.
De sysslar inte med användarvänliga gudstjänster.
De är där för att de fruktar Gud.
Och då jag talar med muslimer märker jag -
att de har mer gudsfruktan än genomsnittskristna.
Jag tänker inte bli muslim på grund av det.
Men jag utmanar de kristna.
Fruktar ni Gud, är ni rädda för Honom?
Det är en fråga om balans.
Han är en kärleksfull Far men Han är också en förtärande eld.
Och man måste ta emot hela Honom.
Man kan inte ta emot de bitar man gillar och lämna resten.
En annan sak som saknas då vi bara predikar att Gud är kärlek -
är omvändelse. Ånger och bättring.
Istället för att kalla människor till omvändelse -
kallar vi dem med ord om mottagande.
Vi säger: "Ta emot Jesus. Inbjud Honom i ditt liv."
Det var inte vad apostlarna sade. De använde inga sådana uttryck.
De sade "Omvänd er! Och bli döpta till syndernas förlåtelse."
När Jesus predikade sade Han inte: "Tro!" Han sade "Omvänd er och tro"!
Det första steget till att bli kristen är att omvända sig.
Men hör man bara: "Gud älskar dig", saknas motivation att omvända sig.
Om hör att man får komma precis som man är och Gud tar emot en -
omvänder man sig inte.
Men det är det allra första steget in i Guds rike på jorden.
Och man omvänder sig bara -
om man hör någonting mer om Gud än att Han älskar dig.
Jag ska ge er två praktiska illustrationer.
Jag talade i Aberdeen, i en teater, tre kvällar i rad -
i en evangelisationskampanj. Jag är ingen evangelist -
men ibland medverkar jag i en kampanj, -
bara för att bevisa att jag inte är det.
Och Gud skämmer alltid ut mig.
Men jag är inte evangelist, jag är lärare. Och vi bör veta vad vi är, -
så att vi inte låtsas eller försöker vara något Gud inte har kallat oss till.
Men jag predikade evangeliet.
Andra kvällen kom en flicka fram till mig efteråt.
Hon grät och hennes ansikte var randat av tårar.
Hon skakade och var tydligen väldigt upprörd.
Och jag frågade vad som var på tok.
Hon sade: "Herr Pawson, du gör mig så frustrerad!"
Och jag frågade: "På vilket sätt? Vad har jag gjort?"
Hon sade: "Du får mig att vilja bli kristen!"
"Men det är ju därför jag har kommit till Aberdeen! Halleluja!"
"Nej!" sade hon. "Jag har försökt vara kristen i ett och ett halvt år!
Jag har gått fram efter varje möte med gästande evangelister.
Jag har fått själavård, -
jag har lärt mig vad jag ska göra, men ingenting har ändrats. Inget har hänt.
Jag hade kommit till den slutsatsen att det inte ligger något i det.
Men en vän drog mig med hit ikväll och du bara väckte allt till liv igen.
Jag är frustrerad! Jag vill vara kristen!
Jag har försökt, jag har gjort all jag blivit tillsagd. Ingenting har hänt."
I ett sådant läge måste man be den Helige Ande om ett kunskapens ord.
Så jag gjorde det, och Han gav mig ett.
Jag såg henne i ögonen och frågade vem hon levde tillsammans med.
Hon sade: "En ung man."
Jag sade: "Lever ni som om ni var gifta?"
- "Ja." - "Varför är ni inte gifta?"
"Han säger att det bara är ett papper.
Och att vi inte behöver ett papper. Vi älskar varandra. Så vi bor ihop."
Jag sade: "Om han lämnar dig imorgon, -
bryter han inget löfte till dig eftersom han aldrig lovade dig något."
"Han lämnar mig inte, han älskar mig för mycket."
Jag sade: "Du står inför ett väldigt svårt val.
Jag önskar jag kunde välja istället för dig, men du måste göra det.
Vilken man vill du leva med? Den unga mannen eller Jesus?
Du kan inte leva med båda.
Du måste välja."
Hon sade: "Ingen annan har sagt så!"
Jag sade: "Så har ingen annan heller kunnat hjälpa dig.
Och jag berättar vad som kan hjälpa dig."
Hon blev mycket arg och gick ut.
Hon rusade ut ur teatern, storgråtande.
Mitt hjärta följde efter.
Jag bad för henne, grät över henne.
Jag har åkt tillbaka till Aberdeen för att försöka hitta henne.
Jag har inte hittat henne.
Det som ingen sagt åt henne var att omvända sig.
Hon blev uppmuntrad att komma till Herren precis som hon var.
Att omvända sig betyder att vända sig bort -
från det som Herren inte tycker om.
Och du kommer med det bakom dig.
Då tar Gud emot dig.
En ung man kom till min ytterdörr på motorcykel -
med jättehögt styre och många speglar.
Han hade en svart läderjacka med massor av nitar i mässing.
Brum, brum, där kom han!
Jag sade: "Vad vill du, Paul?" - "Jag vill prata."
"Okej, kom in!" Han kom in och ålade sig ner i vår soffa.
Det finns fortfarande avtryck kvar i den.
"Vad vill du prata om, Paul?"
Han sade: "Jag vill bli döpt!"
Jag frågade om han vet hur vi döper folk.
"Ja, jag har sett det. Ni doppar dem i vattnet!"
"Så du vill alltså bli doppad i vattnet?" - "Ja!"
Jag sade: "Paul, det är en sak.
Vet du vad det betyder att omvända sig?"
"Nej."
Jag sade: "Jag vill helt enkelt att du går hem -
och frågar Jesus om det finns något i ditt liv som Han inte tycker om.
Och när Han svarar på frågan så sluta upp med det och kom tillbaka till mig."
Jag väntade tre veckor, och brum, brum, där var han.
När jag öppnade dörren så sade han bara: "Sådär."
Jag sade: "Vad menar du? 'Sådär'?"
Han sade: "Jag har slutat bita på naglarna!"
Så jag döpte honom.
Varför skrattar ni?
Många av er behövde inte ens producera -
ett sådant bevis på omvändelse innan ni döptes!
Ni ombads endast deklarera er tro.
Men i min Bibel kräver dopet bevis på omvändelse, före.
Och den pojken gav mig bevis -
att han skulle sluta med vad Herren inte gillade.
Och han har aldrig sett sig tillbaka. Han har fortsatt som han började.
Man fortsätter att omvända sig hela sitt kristna liv.
Men man måste börja omvända sig från första början -
om man vill vara kristen.
Så många kristna borde ha omvänt sig för många år sedan -
då de kom till Kristus.
Det finns saker i deras liv som ännu är skadliga -
för deras utveckling och kristna liv.
Det är otroligt, men över hela världen hör jag Gud -
genom profetiska röster kalla sitt folk till omvändelse. Sitt folk!
För de flesta av dem har endast "tagit emot" Jesus.
De omvände sig inte från början.
Och det blir som en börda -
från ens gamla liv i ens nuvarande liv och det håller en tillbaka, andligt.
Jag ska gå vidare.
Jag ska säga någonting som kanske överraskar eller t.o.m. chockar er.
Det står väldigt lite om Guds kärlek i Bibeln.
Ändå har vi gjort det till den viktigaste saken.
Är det inte besynnerligt?
Låt mig gå igenom det.
Man måste läsa nästan ända till slutet för att hitta orden "Gud är kärlek".
Men låt oss börja från början.
De första fem böckerna i Bibeln kallas Pentateuken, -
eller Toran för judarna, Mose lag.
Det finns bara en vers i de fem första böckerna i Bibeln om Guds kärlek.
I Femte Moseboken. Jag har redan citerat den.
"Jag älskar er inte för att ni är speciella.
Ni är speciella för att jag älskar er."
En vers i de första fem böckerna! Så kommer de historiska böckerna: -
Josua, Domarboken, Rut, -
Samuel, Kunga- och Krönikeböckerna.
Läs dem och strecka under varje omnämnande av Guds kärlek.
Ni kommer inte att få slut på bläcket.
I Psaltaren finns några omnämnanden om Guds kärlek.
Jag återkommer till det.
Så kommer vi till profeterna.
De "stora" profeterna: Jesaja, Jeremia, Hesekiel.
Gå igenom dem med en penna -
och markera varje referens till Guds kärlek.
Ni kommer inte att använda mycket bläck, i själva verket inget alls.
Bland de "mindre profeterna", som är 12 stycken, Daniel, Amos osv. -
finns det en som fokuserar på Guds kärlek, och det är Hosea.
Han är den enda som gör det.
Då Jona predikade i Nineve sade Gud inte -
"Gå och berätta för dem att jag älskar dem."
Han sade: "Gå och berätta för dem att jag kommer att döma dem."
Vi går till Nya Testamentet.
Vad står det om Guds kärlek i Matteus? Ingenting.
I Markus? Ingenting.
I Lukas? Ingenting.
Jag återkommer till Johannesevangeliet.
Låt oss gå till Apostlagärningarna. Här finns en beskrivning av -
hur den tidiga församlingen evangeliserade världen.
Detta är den tidiga kyrkan på ort och ställe.
Doktor Lukas skriver ner vad de predikade -
hur de vann människor för Kristus, hur de grundade församlingar.
Man kan läsa hela Apostlagärningarna -
och Guds kärlek nämns inte en enda gång!
De predikade aldrig Guds kärlek.
Är det inte sällsamt?
Någon ringde mig för två veckor sedan -
och sade att hon velat kolla upp min bibelkunskap.
Jag blir så glad när någon kollar upp mig.
Och hon hade läst Apg, -
fast besluten att finna att apostlarna predikade Guds kärlek.
Och hon hittade ingenting.
Inte ett enda omnämnande.
I breven finns det en vers i Romarbrevet om Guds kärlek -
som "är utgjuten i våra hjärtan genom den helige Ande." Inget annat.
Det finns 2-3 verser i Efesierbrevets tredje kapitel.
Och det är mer eller mindre det gällande Nya Testamentets brev.
I Uppenbarelseboken finns inget enda omnämnande om Guds kärlek.
Ni kanske är chockade av detta.
Men jag ber er, tro inte på mig utan gå igenom er Bibel.
Stryk under hur många gånger Guds kärlek omnämns och ni blir bestörta.
Det var en överraskning och här kommer nästa överraskning -
och den är ännu viktigare.
Det som det står om Guds kärlek -
riktar sig alltid till de återlösta.
Till dem som redan omvänt sig och blivit förlåtna.
Till dem som nu vet att Gud älskar dem eftersom Han har förlåtit dem.
Och de älskar Honom mer ju mer de har fått förlåtelse för.
Men alla omnämnanden om Guds kärlek i Bibeln -
gäller dem som redan blivit återlösta.
Det gäller i Gamla Testamentet, därför nämns Guds kärlek i psalmerna.
David prisar Gud för den kärlek -
som uppehöll honom efter hans synd med Bat-Seba.
Det är samma sak i Nya Testamentet.
De kristna känner till Guds kärlek.
Eftersom de upplevt den.
Eftersom de fått förlåtelse - då de omvände sig.
Och då kan de förstå den.
Nu ska vi se på Johannesevangeliet.
För vi har gjort Johannes 3:16 till hela evangeliet.
Det är inte det evangelium som Paulus predikade -
det är inte det evangelium Petrus eller Johannes predikade, ingen av dem.
Men vi har gjort det till vårt evangelium.
Och Joh 3:16 nämner ingenting om omvändelse.
Där står bara att "var och en som tror".
Och om man gör det till hela sitt evangelium behöver man bara tro.
Man säger inte åt människor att omvända sig -
om ens evangelium är Joh. 3:16.
Men är det då inte evangeliet? Nej.
Av en mycket enkel orsak. Eller två.
För det första så var Johannes evangelium skrivet för de troende.
Han säger det i slutet av evangeliet.
Det är inte skrivet till icke-troende.
Det är det sämsta av de fyra evangelierna att ge en icke-troende.
Vi gör det bara för att vi hoppas att de ska läsa ända till kapitel tre -
och inse att de måste födas på nytt.
Men varför skrev Johannes detta evangelium 60 år efter att Jesus dog -
och uppstod och efter Matteus, Markus och Lukas? Varför ett till?
Han säger: "Men dessa har blivit nerskrivna för att ni ska fortsätta att-
tro att Jesus är Guds Son."
För 60 år senare hade man kommit på en många olika idéer, -
som att Jesus inte var fullkomlig Gud eller fullkomlig människa.
De hade idéer som liknar Jehovas vittnens idéer att -
att Han var skapad och inte Skaparen.
Så Johannes skrev sitt evangelium för att säga till de troende: -
Jesus var helt människa (Han grät vid Lasarus grav) -
och Han var helt Gud.
Och det finns sju vittnen till att Han var Guds Son -
och sju under som är större än de in de andra evangelierna -
som visar på Hans gudomlighet.
Och sju uttalanden som börjar med "Jag är", vilket är Guds namn.
"Jag är den levande Guden." 7 vittnen, 7 mirakler, 7 uttalanden -
att Jesus var, och är, helt och fullt Gud.
Ordet "tro" i Johannes evangelium -
förlåt mig, jag försöker inte visa mig lärd -
är böjt i en speciell grekisk tidsform av verbet -
som kallas progressiv presens.
Och det betyder alltid att fortsätta göra något.
Oförtröttligt.
Jesus sade en gång: "Be, och ni ska få.
Sök, och ni ska finna. Bulta, och dörren ska öppnas för er."
Nej, det sade Han inte. Han sade: "Fortsätt att söka, så ska ni finna.
Fortsätt att be, så ska ni få. Fortsätt att knacka, så ska dörren öppnas."
Och Johannes säger: "Jag har skrivit detta evangelium -
för att ni ska fortsätta att tro att Jesus är Guds Son -
och om ni fortsätter tro så fortsätter ni att ha evigt liv."
Och översätter man Joh 3:16 korrekt går den så här: -
"Så älskade Gud världen att Han utgav sin enfödde Son, -
för att var och en som fortsätter att tro på Honom -
aldrig ska gå förlorad utan fortsätta ha evigt liv."
Det är ett budskap till dem som tror.
Så vi har sett att både Nya och Gamla Testamentet -
nästan aldrig nämner Guds kärlek, men då de gör det -
är det alltid riktat till de återlösta.
Till dem som upplevt Hans nåd och som nu förstår -
vilken otrolig kärlek Gud har till syndare!
Innan man omvänt sig och fått förlåtelse -
hur kan man förstå Guds kärlek?
Så vad bör vi lära ut?
Vad borde vi säga till världen om Gud?
Vilket är det främsta av Guds karaktärsdrag -
som vår undervisning och vårt evangelium borde fokusera på?
Istället för att säga till världen: "Gud är kärlek" eller "Gud älskar dig" -
låt oss börja från början av Bibeln -
och säga: "Gud är god."
Allt Gud gjorde från allra första början var gott.
Eftersom Gud är god.
Men det har blivit ett kraftuttryck. "Gode Gud!" säger folk.
Så ofta, på TV, om någon vinner ett pris -
eller någon blir förvånad över hur deras hus har renoverats. Gode Gud!
De säger något så djupt att de inte ens borde säga de orden -
om de inte tror på dem.
Gud är god!
Problemet är att ordet "god" har använts så fel -
att vi inte längre kan använda det om Gud.
Vi använder det på så många olika sätt!
På engelska talar man t.ex. om en god hund, gott väder, god semester.
Vad menar vi?
En dag kom någon till Jesus och sade: -
"Gode Mästare! Vad ska jag göra för att få evigt liv?"
Och Jesus svarade omedelbart: "Varför kallar du mig god?
Ingen är god utom Gud. "
Vi borde kanske aldrig använda ordet "god" om vi inte talar om Gud.
För Han är den enda goda person som finns.
Så jag tänker föreslå ett annat ord -
som är utstrött i Bibeln från början till slut.
Gud är rättfärdig.
Och det var den Gud de predikade till dem som inte trodde.
De sade inte "Gud är kärlek", de sade "Gud är rättfärdig".
Vi kom från Honom och vi går till Honom -
och Han kommer att döma oss rättvist.
Men Han kommer att ta itu med allt som inte är rätt.
Gud är rättfärdig.
Då Jesus bad till sin Far, sin Abba, Far -
natten innan Han dog -
natten före den största orättvisan i historien -
då Han skulle avrättas på ett fruktansvärt sätt, -
behandlas som den värsta brottsling, fast Han aldrig gjort något fel...
Kvällen innan allt det hände -
vet ni hur Han bad? Han sade: "Rättfärdige Far!"
Rättfärdige Far.
Han förtröstade på en rättfärdig Gud.
Om Gud inte var rättfärdig skulle vi inte kunna förtrösta på Honom.
Men Gud är rättfärdig.
Det innebär två saker. En positiv och en negativ.
Den positiva är att allt Han gör är rätt!
Ingen kan någonsin anklaga Gud för att göra någonting fel.
Men folk gör det hela tiden. "Varför lät Gud det hända mig?
Varför lät Gud mina föräldrar skilja sig? Varför gav Gud oss cancer?"
De klagar på att Gud inte gör saker på ett rätt sätt.
Någon sade en gång åt mig: "David, om du klagar över vädret -
så klagar du på hur Gud sköter universum."
Jag har inte klagat över vädret sedan dess!
Det är så lätt för oss att antyda att vi kunde göra det bättre än Gud.
"Om jag var Gud skulle jag inte tillåta det. Jag skulle göra det annorlunda."
En rättfärdig Gud gör allting rätt.
Man kan lita på att Han är absolut rättvis -
fullkomligt opartisk, Han har inga favoriter.
Ni kommer aldrig att kunna säga till Gud det som mina barn -
lärde sig säga när de var små: "Det är orättvist!"
Det kan man aldrig säga till en rättfärdig Gud.
Abraham var orolig för Sodom -
då Gud berättade för honom vad Han ämnade göra med Sodom.
Och Abraham argumenterade med Gud: -
"Men Gud, antag att där finns 50 rättfärdiga människor i Sodom?
Förstör du det då?" - "Nej."
"Men Gud, om där finns 45?"
"Nej."
"Tjugo?"
"Fem?"
Vet du vad Abraham till slut sade till Gud?
"Skulle inte han som är hela jordens domare göra det som är rätt?"
Den dag som du och jag står inför Gud och måste ge -
en redogörelse för hur vi använt det liv Han gav oss -
gör Han det som är absolut rätt.
Som pastor fick jag frågan av föräldrar som förlorat en bebis: -
"Är vår bebis i himlen, eller inte?
Var är vår bebis? Vad händer med vår bebis som dött?"
Och jag måste säga: "Jag vet inte."
Bibeln berättar det inte.
Gud har hållit det hemligt.
Men jag sade: "Jag känner Gud tillräckligt bra för att veta -
att vad Han än gjorde med min bebis -
skulle vara absolut rätt."
Jag sade: "Känner ni Gud tillräcklig bra, så att ni kan lita på Honom -
med svaret på er fråga, som Han inte ger er?
Litar ni på Honom tillräckligt, så att vad Han än gör med er bebis -
är det absolut rätt?"
Den negativa sidan med Guds rättfärdighet är att Han aldrig kan -
göra någonting fel.
Jag gav en gång en predikan med titeln: -
"Saker som Gud inte kan göra."
Gud är ju allsmäktig, Han kan göra vad som helst.
Jag insåg att det är mycket Han inte kan göra.
Och jag skrev ner 30 saker som Gud inte kan förmå sig själv att göra.
Överst på listan fanns: Han kan inte ljuga.
Han kan inte bryta ett löfte.
Han kan inte tänka en smutsig tanke.
Han kan inte göra någonting orättvist.
Han kan inte yttra ett osant ord.
Han kan inte tvinga oss att älska Honom.
Och jag skrev ner 30 saker.
Och sedan fick jag en chock.
Jag insåg att jag gjort de flesta av dem.
Det gör mig inte mäktigare än Gud.
Det betyder bara att jag inte är rättfärdig.
Om Gud är rättfärdig kan Han endast göra det som är rätt -
och Han kan aldrig göra någonting som är fel.
Och det betyder att du kan lita på Gud helt och fullt.
Det finns ingen annan du kan lita på på samma sätt.
Men på Gud kan du. För Han är en rättfärdig Gud.
Och det betyder att vi lever i ett moraliskt universum.
De flesta tror att detta universum är amoraliskt.
Att det är likgiltigt inför gott och ont.
Onda människor kan leva till hög ålder, goda människor dö unga.
Onda människor kan smita undan och de rättfärdiga få lida.
Sådana klagomål finns i psalmerna.
David klagade över det ibland.
Men detta är ett moraliskt universum.
Jag kan berätta om två saker det innebär. Nummer ett: -
En dag kommer all ondska att straffas.
Ingen smiter undan någonting.
Man kan komma undan med att begå 2/3 av alla brott i vårt land -
bara en tredjedel av alla brott klaras upp av polisen och -
brottslingarna blir arresterade och straffade.
Så man har en 2-1 chans att komma undan med det.
Då min bil blev vandaliserad förra veckan kom de undan med det.
Då åldringar våldtas av tonåringar så tror de att de kommit undan med det!
Inte på långa vägar!
Vi lever i ett moraliskt universum -
och en rättfärdig Gud kommer en dag att ställa alla inför vad de har gjort.
Blir ni entusiastiska över det?
Nej, det får mig att undra över vad jag kan ha gjort.
En av de vanligaste illusioner människor lider av -
är att allt ont i världen beror på någon annan.
Man frågar mig varför inte Gud förintar alla onda människor på jorden -
och låter oss andra leva i fred och lycka?
Det är något fundamentalt fel med att tänka så, märkte ni det?
Vi är alla en del av problemet!
Det är inte de andra.
Det är inte den ena eller andra gruppen, det är vi alla.
Vi har alla gjort jorden till en värre plats -
än den skulle kunnat vara om vi aldrig fötts.
Det onda kommer att straffas. Vi får avlägga räkenskap inför Gud.
Och en dag kommer allt vi sagt och allt vi tänkt, -
allt vi känt och allt vi gjort -
bli offentligt.
Böcker kommer att öppnas.
Jag vet vad de har för färg: röd.
Med gyllene bokstäver på pärmen: "Detta är ditt liv" -
(som i den brittiska TV-serien: "This is your life" ö.anm.)
Jag älskar det programmet för de plockar ut alla de bra bitarna.
Men de som gör forskning för programmet berättade för mig -
att de hittar mycket som de inte vågar ta med i programmet.
Jag såg på det en dag och det var en hjälte -
från andra världskriget som varit en brandsoldat -
vid blitzen (bombningen av England).
Och jag kände honom för han hade varit anställd av mina farföräldrar -
och de måste avskeda honom för att han var oärlig.
Och där satt han med programledaren Eamonn Andrews -
och man prisade honom och applåderade.
Men jag visste att det inte var hela sanningen om den mannen.
Då böckerna öppnas på domedagen -
så innehåller de inte utvalda goda delar.
Det innehåller hela bilden -
av hur vi har levt. Det leder oss till omvändelse.
Jag undrar hur många av er skulle tycka om om vi hade en video -
här uppe, eller ens en ljudinspelning av allt ni någonsin har sagt.
Eller allt ni någonsin gjort. Hur skulle ni känna det?
Det är så det kommer att vara.
Ingenting är dolt för Gud och Han vet om varenda liten detalj.
Även sådant som vi dolt för våra nära och kära.
Det är verkligen goda nyheter att en dag kommer ondskan att straffas.
Vi kan också vara säkra på, eftersom detta är ett moraliskt universum, -
är att en dag kommer det onda att utplånas.
Inte endast straffas, men utplånas.
Jag ska berätta för er vad Gud har för avsikt med framtiden.
Hans avsikt är att börja om från början med ett helt nytt universum.
En ny yttre världsrymd och en ny jord.
Nya himlar och en ny jord. Splitterny.
Och det som Han har sagt om detta nya universum är -
"där rättfärdighet bor."
Han var fast besluten att ha ett rättfärdigt universum -
befolkat av rättfärdiga människor. Därför skapade Han den här världen!
Men slutresultatet blev inte så bra. Så Han tänker göra om alltsammans.
Han kommer att återvinna hela universum.
Och planeten jorden.
Och där kommer Han att placera -
totalt rättfärdiga människor.
Som inte orenar det igen.
Var står du då?
Frågar man mig vad jag jobbar med -
säger jag att jag är i återvinningsbranschen.
Och folk ler och tycker att det är ett bra jobb.
Och de frågar vad jag återvinner. Papper, metall, glas?
Jag säger "Nej. Människor!"
För de är de som orsakar all förorening!
Så jag tar tag i problemets rötter.
Det är det som evangelium är.
Det är att återvinna människor för ett återvunnet universum.
Det är att göra människor rättfärdiga -
så att de kan gå in i det universumet utan att förorena det.
Om ni begav er till en ny himmel och en ny jord sådana ni är nu -
hur länge tror ni det skulle förbli rättfärdigt?
Det skulle bara ta några minuter innan någon började orena det.
En av mina vänner var den första person som syndade på månen.
Jag glömmer aldrig vad han sade.
Jag och James Irwin satt och åt tillsammans.
Han var den första som körde månbil.
Han sade: "Där står den, ett fordon som kostat 8 miljoner dollar -
och den är bara körd 8 kilometer. Det är bara att åka och hämta den."
Det har jag inte gjort, men den står fortfarande där uppe.
Han sade: "Jag var den första människa som syndade på månen!"
"Hur gjorde du det?
Vad i all världen finns där som kunde få dig att synda?"
Han berättade att en filatelist, en som handlar med frimärken, -
sade åt honom innan han begav sig upp till månen: -
"Jag ger dig en sats frimärken och en stämpel att stämpla dem med.
Jag ger dig 500 dollar för varje frimärke du stämplar på månen -
för jag kan sälja det för 1000 dollar när du kommer tillbaka."
Han gömde frimärkena, men papper har en viss vikt.
Och de hade beräknat bränslet för raketen -
precis till sista droppen för återresan.
De vägde t.o.m. lite vin och bröd -
som de skulle ha till nattvard och beräknade bränslet enligt det.
Men de hade inte räknat med frimärkena och stämpeln, -
fast de vägde ju.
Och då han kom fram till månen -
väntade han tills den andra astronauten var ute ur raketen -
och han tog fram frimärkena: "500 dollar, 1000 dollar, 1500 dollar..."
Och plötsligt insåg han -
att på grund av girighet hade han riskerat sina kollegers liv.
Och då han kom tillbaka till jorden -
styrde han stegen till närmaste baptistkyrka och lät döpa sig.
Och han blev en evangelist för resten av sitt liv.
Hur skulle Gud kunna acceptera dig som du är -
och placera dig i ett nytt universum?
Det kan Han inte! Han är rättfärdig -
och det blir ett rättfärdigt universum.
Folk säger: Varför straffar och utplånar Gud inte det onda nu?
Ärligt talat, om Han gjorde det skulle du vara borta.
Och jag med. Han skulle inte ha någon kvar.
Så vad har Han gjort?
Han har gett oss ett evangelium om rättfärdighet.
Jag läste för er att Paulus sade: "Jag skäms inte för evangeliet.
Det är en Guds kraft till frälsning för var och en som tror.
I evangeliet uppenbaras rättfärdighet från Gud, av tro till tro."
Det är så det är.
Det är inte ett kärlekens evangelium.
Det är en travesti på evangeliet. Så predikade de aldrig.
De predikade ett evangelium om rättfärdighet från Gud.
De sade till samhället att Guds vrede vilade över det.
Jag läste det för er.
Och sedan berättade de för dem att Guds vrede kom över Jesus.
Det enda perfekta, oskyldiga liv som någonsin levts.
Om det finns något som korset bevisar -
är det inte Guds kärlek utan Guds rättfärdighet.
Varför?
För innan Han straffat synden kunde Han inte förlåta någon.
Om man inte inser att Gud är rättfärdig -
förstår man aldrig varför korset var nödvändigt.
Var det bara en kärleksgest, ett självmord -
för att visa oss hur mycket Jesus älskar oss?
Nej, det var för att Gud är rättfärdig som Han inte kunde förlåta oss -
innan synden blivit betald.
Och varje förlåtande handling som Gud gör -
är skriven i Jesu blod.
Man tar inte lätt på den förlåtelsen då man inser det.
Muslimernas Allah kan förlåta utan ett offer.
Det är därför som Koranen lär att Jesus aldrig dog på korset.
Vi undervisar om Jesus som korsfäst precis just för att Gud är rättfärdig -
och inte kunde förlåta synd -
innan den blivit straffade och betald.
Jag måste börja avsluta nu.
Det finns ett evangelium som predikas vitt och brett idag.
Det går ut på att allt man behöver för att komma till himlen är förlåtelse.
Allt man behöver är att övertäckas av Kristi rättfärdighet.
Det är allt du behöver. Här är din biljett till himlen!
"Säg frälsningsbönen efter mig så är du inne."
Ledsen att jag säger det så grovt, men sådan är evangelisationen idag.
Den bottnar inte i Nya Testamentet utan i amerikanska väckelserörelser -
på 1800-talet och den finns överallt.
Det äkta evangeliet -
handlar om hur du och jag -
kan göras rättfärdiga -
så att vi är redo för det nya universum som Gud ska skapa.
Hela evangeliet, som jag hoppas ni predikar då ni slutar här, -
hela evangeliet är tvåfaldigt, det har två steg, två faser.
Steg ett, rättfärdiggörelse, betyder att du är förlåten -
försonad med Gud -
och att dina synder har placerats på Jesus så att -
dina synder är täckta av Hans rättfärdighet.
Och nu kan du frimodigt närma dig den eviga tronen -
klädd i gudomlig rättfärdighet.
Med andra ord är du täckt av Hans rättfärdighet -
stället för din egen synd.
Men det är bara halva evangeliet.
Den andra hälften är att nu då du är förlåten, -
rättfärdiggjord och försonad med Gud är du i en position -
i relationen med Honom så att du kan bli rättfärdig som Han!
Det är andra delen av evangeliet.
Låt mig kort säga vad evangeliet egentligen är.
Det är inte: "Nu måste du vara helig!"
Det är inte: "Du behöver inte vara helig, du kommer ändå till himlen."
Det är: "Du kan bli helig."
Vi erbjuds helighet, förutom förlåtelse. Båda av tro, från början till slut.
Inte bara att vara täckt av Hans rättfärdighet, -
utan att ha Hans rättfärdighet skapad inom mig.
Alla jag talar med vill, innerst inne, bli en bättre person än de blivit.
Och evangelium är att du kan bli det! Du kan bli fri från synd, -
du kan sluta synda, du kan bli fri från det som binder dig -
du kan bryta den vana som ansätter dig, du kan bli fri från synd!
Den verkliga frihet som vi erbjuds i Kristus -
är inte frihet att fortsätta synda.
Det är friheten att inte synda.
Det är verklig frihet!
Och ingen där ute har den friheten, de måste synda.
De måste ge efter för sina värsta begär. Vi måste inte det.
Kristna är nu fria att vara rättfärdiga.
Kan ni den gamla psalmen -
"Jag ser långt bort en kulle grön, dit stadens mur ej når"?
I den engelska texten står det: "Han dog för att vi skulle få förlåtelse."
Och versen fortsätter: "Han dog för att göra oss goda."
När får vi höra det evangeliet predikas?
De goda nyheterna är att onda människor kan bli goda människor!
Syndare kan bli helgon!
Onda människor kan bli rättfärdiga!
Det är det evangelium jag älskar att predika.
Vill du vara god? Det kan du vara! I Kristus.
Ibland tillbringar jag tid i romernas läger.
Gud verkar stort bland romerna här landet.
Fler romer omvänder sig än någon annan etnisk grupp.
Jag besökte ett romskt läger utanför Leicester -
och alla vagnar hade Jesus-dekaler i fönstren.
Detta är människor som varit vana att luras, -
ljuga och stjäla från det de var barn!
Jag talar till dem nu och skulle våga anförtro dem både pengar och barn.
De är nya människor i Jesus Kristus.
Det är evangeliet! Att göra onda människor goda!
Inte att få förlåtna syndare till himlen.
Jesus kom inte för att frälsa oss från helvetet, det är bara en bonus.
Han heter Jesus för att Han kom för att frälsa sitt folk från deras...?
Synder. Alla.
Min fru har stor tro, men en sak jag predikar har hon svårt med.
Det är när jag säger att en dag -
kommer hennes make att vara perfekt.
Hon säger: "David, om min tro vilade på erfarenhet -
kunde jag inte tro det.
Men jag försöker låta min tro vila på Guds Ord."
Och jag påminner henne om att -
jag måste tro att hon också kommer att vara perfekt.
Det är lättare för mig att tro det -
än för henne att tro att jag kommer att vara det.
Jag besöker högsäkerhetsfängelser.
Där lyssnar de ivrigt i tre timmar och vill ha mer -
eftersom de hungrar efter sanningen.
Jag går dit där det finns mördare -
och narkotikalangare som sitter av livstidsdomar.
Man talar inte om hur länge de har kvar -
för de har kopplat bort tanken på det.
Men de är de värsta män som avtjänar det värsta straffet i vår lag.
Och jag ser hur de är nya skapelser i Jesus Kristus.
Herren förbereder en armé av evangelister i våra fängelser.
Som kommer ut och gör oss fria.
Det leder mig till min sista punkt.
Det är mycket lättare att predika detta evangelium -
till onda människor än till goda människor.
Jag ska berätta varför.
Det största hindret för Gud att göra vad Han vill med människors liv -
är inte synden.
Det är självrättfärdighet, egenrättfärdighet.
Den är ett mycket större problem än synden.
Det var därför Jesus inte kom någon vart med fariseerna.
De var egenrättfärdiga.
En gång sade Han sarkastiskt åt dem: -
"Det är inte de friska som behöver läkare, utan de sjuka."
Jag har inte kommit för att kalla rättfärdiga, -
utan syndare (till omvändelse)."
Jesus talade sarkastiskt -
för ingen är rättfärdig eller god förutom Gud.
Men de trodde de var det.
Människor som tror sig vara goda har svårast att komma till Kristus.
Anständiga, trevliga människor som gör goda gärningar -
är de svåraste att övertyga om att de behöver Kristus.
Så mitt råd till er studerande är -
då ni ger er ut med evangeliet, gå till de värsta personerna där.
Gå till skurkarna. Inte hjältarna.
Ni får se att skurkarna välkomnar evangeliet.
Jag var med på ett TV-program i Kanada.
Några minuter efter det att mitt flygplan hade landat!
Producenten sade till mig att jag kunde få ha kamerorna i 20 minuter -
och tala om vad jag ville i 20 minuter.
"Tack så mycket! Jag önskar BBC sade så till mig någon dag."
"Vad tänker du tala om?" "Guds rike."
Och han blev lång i ansiktet.
Han sade: "Detta är en kommersiell kanal, vi måste hålla kvar folk -
tills reklamen kommer. Tror du folk är intresserade av det?"
"Det spelar ingen roll.
Men det var Jesu favoritämne och det är mitt.
Och jag talar om det i 20 minuter, du lovade mig det."
Mycket motvilligt gav han efter.
Det fanns telefoner i studion så att tittare kunde ringa upp.
Den första telefonen ringde -
och någon frågade efter mig.
Jag svarade: "Hur kan jag stå till tjänst?"
Hon sade: "Jag har tittat på ditt program.
Jag är hora i bordellkvarteren i Toronto."
Och om ni inte vet det så kallas prostituerade för horor.
Jag frågade vad jag kunde göra för henne.
Hon ville fråga mig om någonting.
"Om vad då?"
Hon sade: "Hur kommer jag in i det Riket?"
Jag frågade varför hon ville komma in i det.
Hon sade: "Det är på tiden att jag får ordning på mitt liv."
Och jag tänkte: "Halleluja, jag predikar säkert -
det evangelium som Jesus predikade!"
Det var inte de goda som gensvarade till Jesus -
det var prostituerade, bedragare och utpressare som reagerade.
Så jag ber er, gå till onda människor.
Jag hade en kusin, Tom Reese, som var en berömd evangelist.
Kommer någon ihåg honom?
Han var i en stad och kom ingenstans.
Han predikade kväll efter kväll och inget hände.
Så han gick till puben på orten -
och han frågade vem som var mest ökänd i staden.
Och de pekade ut mannen.
Och han gick hem till den mannen.
Han sade: "Jag betalar dig 5 pund för att lyssna när jag predikar."
Och mannen behövde pengar och kom.
Han hörde min kusin predika och han blev omvänd.
Han blev en god man. En rättfärdig man.
Och alla kände till honom. "Vad har hänt med honom?"
Och den sista tiden av det korståget drog fullt hus.
Egenrättfärdighet är det värsta som Gud har att ta itu med.
För man kan inte ha Hans rättfärdighet -
förrän man ger upp sin egen.
Det betyder att kalla människor att omvända sig från sina goda gärningar
såväl från som sina onda gärningar.
Jag har aldrig hört någon annan predikant säga det.
Omvända sig från sina goda gärningar? Ja!
Vänd ryggen till det goda du gjort, -
vänd dig till Gud och få Hans rättfärdighet istället för din egen.
Jag kommer att tänka på två bibelställen.
Ursäkta ordvalet, men jag citerar Bibeln.
Jesaja sa: "Vår rättfärdighet är som en använda dambinda."
En tampong.
Det är inte något man vill visa upp.
Och till männen säger Paulus: -
"Då jag ser tillbaka på min rättfärdighet då jag höll lagen -
så räknar jag det som träck, -
för att få ha Kristus."
Ordet "träck" är ett mycket grovt grekiskt ord -
för mänsklig avföring, inte djuravföring.
Det närmaste ord vi har är "skit".
Det är vad han ansåg om sin godhet.
Som en liten pojke som håller upp sin potta: "Titta vad jag har gjort!"
När inser man att självrättfärdighet -
håller fler människor borta från Gud än något annat?
Ödmjuka sig och säga: "Gud, jag kan aldrig bli god nog för Din måttstock.
Jag kan aldrig vara god nog för Ditt nya universum.
Men jag har hört att Du kan göra mig god nog.
Och här är jag."
Jag bönfaller er, -
ge er inte ut och gör misstaget att predika Guds kärlek.
Det är att kasta pärlor för svin.
Och de vänder sig verkligen om och trampar ner dem.
De föraktar en kärlekens Gud. De fruktar inte en kärlekens Gud.
De tror att Han aldrig kan skada dem.
Gå ut och predika rättfärdighetens Gud -
och ett evangelium om rättfärdighet.
För det är evangeliets hjärta för den som inte tror.
Då de har omvänt sig och blivit förlåtna -
och kommit med in i Guds familj -
då kan de glädja sig -
i den kärlek som är vidsträckt som havet -
och hög som himlen.
Amen.
Översättning: HimlenTV7