o
JEESUKSEN KIRJEET SEURAKUNNILLEEN
DAVID PAWSON OPETTAA
TYATIRA, SITOUTUNUT MUTTA HORJUVA
Olemme Tyatirassa entisen kirkon sisällä.
Kirkko ei ole enää käytössä.
Kun Bysantin kristityt saapuivat alueelle, tähän rakennettiin kirkko
Luen kirjeen Tyatiran seurakunnalle.
Näin sanoo Jumalan Poika, jolla on silmät kuin tulen liekit -
ja jonka jalat välkehtivät kuin hehkuva pronssi: -
Minä tiedän sinun tekosi, sinun rakkautesi ja uskosi, -
palvelumielesi ja kestävyytesi.
Viime aikoina olet tehnyt vielä enemmän kuin alussa teit.
Mutta sitä en sinussa hyväksy, että suvaitset tuota naista, -
tuota Isebeliä, joka sanoo itseään profeetaksi -
ja johtaa opetuksellaan minun palvelijoitani harhaan, -
harjoittamaan siveettömyyttä -
ja syömään epäjumalille uhrattua lihaa.
Olen antanut hänelle aikaa kääntyä, -
mutta hän ei halua luopua siveettömästä elämänmenostaan.
Voi häntä! Minä suistan hänet sairasvuoteeseen -
ja kaikki hänen rakastajansa ankaraan ahdinkoon, -
elleivät he luovu hänen tavoistaan.
Hänen lapsensa minä surmaan rutolla.
Kaikki seurakunnat tulevat tietämään, kuka minä olen: -
minä tutkin sydämet ja ajatukset -
ja annan jokaiselle teistä hänen tekojensa mukaan.
Teille muille tyatiralaisille, jotka ette seuraa tuota oppia -
ettekä ole vihkiytyneet Saatanan salaisuuksiin, -
niin kuin sanonta kuuluu, teille minä sanon:
Mitään uutta taakkaa en pane teidän kannettavaksenne.
Pitäkää kiinni siitä mitä teillä on, kunnes minä tulen.
Sille, joka voittaa, -
sille, joka loppuun asti noudattaa minun tahtoani, -
minä annan vallan hallita kansoja.
Hän paimentaa niitä rautaisella sauvalla, -
lyö pirstoiksi kuin saviastioita.
Hän saa saman vallan, jonka minä olen Isältäni saanut -
minä annan hänelle aamutähden.
Jolla on korvat, se kuulkoon, mitä Henki sanoo seurakunnille.
Kirje pistää vakavaksi.
Tarkastellaan ensin Tyatiran kaupunkia.
Se sijaitsee Lyydian maakunnassa.
Plinius, roomalainen käskynhaltija, kirjoittaa n. 100: -
"Tyatira, ja muut mitättömät yhteisöt".
Toisin sanoen seitsemän kaupungin joukossa -
Tyatira ei ollut kovin merkittävä.
Se sijaitsi itään vievän reitin varrella, -
mutta se ei ollut merkittävä.
Kaupunki oli pelkkä kauttakulkupaikka.
Se oli kuin Watfordin asema.
Toivottavasti kukaan ei ole Watfordista.
Tyatira oli kauttakulkupaikka.
Se oli kuin rautateiden risteyspaikka.
Rautatieristeyksessä ei ole sen erikoisempaa nähtävää.
Tyatira sijaitsi kahden laakson risteyksessä.
Sillä oli kaksi merkittävää ominaisuutta.
Ensiksi sillä oli sotilaallista merkitystä.
Tämä oli kreikkalaisille ja roomalaisille rajaseutua.
Pergamon oli pääkaupunki.
Tyatira oli raja-alueen puolustusasema.
Tyatiraan asetettiin varuskunta, -
jotta vihollinen ei pääse hyökkäämään pääkaupunkiin idästä.
Kaupungissa oli paljon sotilaita.
Se on huomionarvoinen seikka.
Kaupungin tehtävä oli suojata merkittävämpiä kaupunkeja.
Toiseksi kaupunki oli tärkeä kaupan kannalta.
Se sijaitsi risteyksessä, mikä oli suotuisaa kaupan kannalta.
Kauppaa käytiin vilkkaasti.
Kirjeestä käy ilmi eräs kauppatavara, saviastiat.
Laaksoissa on runsaasti savea.
Siitä tehdään edelleen astioita.
Savenvalajan apulaisen eräs tehtävä -
on hajottaa astioita rautaisella sauvalla.
Viallisia astioita ei kannattanut myydä.
Niihin aikoihin ei myyty kakkos- laatua, ei ainakaan avoimesti.
Joskus astia meni pilalle esimerkiksi polttamisen aikana.
Sitä ei kannattanut myydä, ettei valmistajan maine tahriintunut.
Savenvalajan apuri rikkoi vialliset astiat rautasauvalla.
Rautaisella sauvalla paimentaminen tarkoittaa sitä.
Se tarkoittaa kaiken viallisen rikkomista.
Kirjoituksissa luvataan, että Jeesus paimentaa rautasauvalla.
Sama lupaus annetaan kristityille.
Se, joka voittaa, saa vallan hallita Kristuksen kanssa.
Hän saa särkeä sen, mikä ei ole oikein.
Tämä oli pikku yksityiskohta.
Toinen tärkeä kauppatavara olivat nahkatuotteet.
Nykyäänkin Turkista voi ostaa nahkatuotteita tuliaisiksi.
Alueelta tuli myös erästä erikoista kauppatavaraa: purppuraväriä.
Joko joku oivalsi?
Tuoko nimi Lyydia mieleen mitään?
Kun Paavali matkasi meritse Troaksesta Filippiin, -
hän kohtasi siellä naisen, joka kävi kauppaa purppurakankailla.
Hänen nimensä oli Lyydia, ja hän tuli Tyatirasta.
Lyydialla oli luultavasti perheyritys.
Hän myi purppurakankaita Euroopan puolella.
Se oli siis vientiyritys.
Purppuraa valmistettiin kasveista ja eläimistä.
Toinen tapa oli paljon halvempi.
Kasvipohjainen purppura valmistettiin värimatarasta.
Vierailimme Turkissa mattokutomossa.
Värit valmistettiin aivan tavallisista kasveista.
Purppuraa saatiin värimatarasta.
Väriainetta saatiin myös tietyistä kotiloista.
Tämä tapa oli harvinaisempi ja kalliimpi.
Nykyrahassa mitattuna sen kilohinta olisi noin 300 euroa.
Tyatiran kauppaa valvoivat kauppakillat.
Niillä oli erittäin paljon valtaa.
Ne vaikuttivat myös uskoviin.
Kauppakillan illalliset avattiin uhraamalla epäjumalille.
Ne päättyivät usein seksiorgioihin.
Kauppaa ei voinut käydä, ellei kuulunut kiltaan.
Se tuotti ongelmia kristityille.
Menestyminen oli turha toivo, ellei kuulunut kiltaan.
Tiedämme Tyatiran seurakunnasta vain Lyydian Filippissä.
Hän oli sitoutunut, rukouksen nainen.
Hänet on yhdistetty juutalaisiin.
Synagogaa ei voi perustaa, ellei ole kymmentä miestä.
Sitä ennen voi olla vain rukousryhmiä.
Naiset pystyivät liittymään rukousryhmiin.
Lyydia oli rukousryhmässä, joka kokoontui joen rannalle Filippissä.
Paavali meni sinne ja perusti seurakunnan.
Sen lisäksi emme tiedä seurakunnasta muuta.
Jeesus esittelee itsensä Tyatiran seurakunnalle, -
joka on horjuva samalla tavalla kuin Pergamon.
Jeesus kuvataan vakavana.
Kirjeessä mainitaan 2 samaa asiaa kuin 1. luvussa: silmät ja jalat.
Ne kuvataan pelottavina.
Ensimmäisenä mainitaan silmät, jotka ovat kuin tulen liekit.
Ne ovat vihaiset silmät.
Myöhemmin kerrotaan, miten ihmiset rukoilevat, -
että vuoret kaatuisivat ja peittäisivät heidät alleen.
He eivät halua katsoa Jeesuksen vihaisiin silmiin.
Tutkikaapa joskus Raamatusta Jeesuksen vihaa.
Evankeliumeissa on viitisen kohtaa, jossa Jeesus on vihainen.
Kerran opetuslapset kielsivät lapsia tulemasta Jeesuksen luo.
Jeesus vihastui.
"Antakaa lasten tulla minun tyköni."
Toisen kerran Jeesus suuttui sapattina synagogassa.
Fariseukset halusivat nähdä, parantaako Jeesus sapattina.
Siellä oli mies, jonka käsi oli surkastunut.
Miehen sairaus oli kroonista. Se ei ollut hätätapaus.
Jeesus loi heihin vihaisen katseen.
"Onko sapattina lupa tehdä hyvää vai pahaa?"
Merkittävin tapaus lienee se, kun Jeesus meni temppeliin -
ja näki pakanoille varatun alueen täynnä markkinakojuja.
Siitä oli tehty markkinapaikka.
Jeesus vihastui ja ajoi rahan- vaihtajat ruoskan kanssa pois -
sanoen: "Kiivaus sinun temppelisi puolesta kuluttaa minut."
"Olette tehneet rukouksen huoneesta rosvojen luolan."
"Tämä on Isäni talo."
Jeesuksen silmät olivat kuin tulen liekit.
Jeesusta ei haluaisi nähdä vihaisena.
Kirjeessä Jeesus esittelee itsensä sellaisena.
Jeesuksen katse oli pistävä, vihainen ja paheksuva.
Tiedätte, millainen on vihainen katse.
Jeesuksen jalat olivat kuin välkehtivää pronssia.
Ne ovat kovat, panssaroidut jalat.
Jeesuksella oli valkoinen viitta ja kultainen vyö.
Hänellä oli pronssiset, metallinkovat jalat.
Ne polkevat vihollisia alleen.
Kovat jalat.
Liekehtivät silmät ja välkehtivät jalat.
Jeesus ei esittele itseään nöyränä ja lempeänä.
Hän antaa itsestään hyvin vakavan kuvan.
Silti Jeesus löytää seurakunnasta kiitoksen aihetta.
Kiitokset ovat tähän mennessä niukkasanaisimmat.
Kun vertaamme kirjeitä, huomaamme erään seikan.
Kiitokset vähenevät, kunnes ei löydy enää kiitettävää.
Nämä ovat lyhyimmät kiitokset viidelle seurakunnalle, -
joista Jeesus löytää jotakin myönteistä.
Tyatiralle osoitetut kiitokset ovat lyhimmät seurakunnista, -
joista Jeesus löytää myönteisiä asioita.
Mistä Tyatiraa kiitetään?
Jeesus sanoo taas: "Minä tiedän sinun tekosi".
Jeesus tarkastelee tekojamme.
Hän ei kerro tuomitsevansa sen mukaan, mitä ihminen sanoo, -
paitsi: "Et ole kieltänyt nimeäni."
Jeesus tarkastelee tekoja.
Puhuminen ja tekeminen ovat eri asioita.
Jeesus tarkastelee tekojamme enemmän kuin puheitamme.
Tekomme paljastavat syvimmän olemuksemme.
Ihminen vanhurskautetaan uskon kautta -
mutta tuomitaan tekojen mukaan.
Viimeisellä tuomiolla tarkastellaan tekoja.
Silloin eivät uskontunnustukset auta.
Jeesus tarkastelee sitä, mitä olemme tehneet.
"Jos rakastatte minua, te pidätte minun käskyni."
Tekomme kertovat, rakastammeko Häntä.
Jeesus sanoo Efesokselle: "Palaa tekemään ensi ajan tekoja."
Rakkaus näkyy tekoina.
Paavalin mukaan me kaikki joudumme Jumalan tuomioistuimen eteen, -
ja meidän on tehtävä Jumalalle tili itsestämme.
Jumala maksaa jokaiselle tekojen mukaan.
"Minä tiedän sinun tekosi."
Jeesus mainitsee neljä myönteistä seikkaa -
ja yhden muita tärkeämmän seikan.
Jeesus mainitsee rakkauden.
Tosin kuin Efesos Tyatira oli pysynyt rakkaudessa.
Tyatira oli Efesoksen vastakohta.
Tyatirassa oli rakkautta, mutta he sietivät väärää opetusta.
Efesoksessa asia oli päinvastoin.
Jeesus tarkoittanee tyatiralaisten keskinäistä rakkautta.
Rakkaus Herraa ja kadotettuja kohtaan liittyvät toisiinsa.
Toiseksi Jeesus mainitsee uskon.
Usko ja uskollisuus ovat sama sana sekä kreikassa että hepreassa.
Se on tärkeä seikka.
Usko ja uskollisuus ovat sama asia.
Uskoa ei voi olla ilman uskollisuutta.
Jos uskoo johonkuhun, usko ei lopu kesken kaiken.
Sitä pysyy uskollisena, tapahtui mitä tapahtui.
Hepreassa ja kreikassa usko ja uskollisuus ovat sama sana.
Jos usko pelastaa, tarvitaan myös uskollisuutta.
Meidät vanhurskautetaan uskollisuuden kautta.
Se valaisee asiaa hieman eri kulmasta.
Usko ei ole hetkellinen, vaan koko eliniän kestävä asia.
Jos lakkaa uskomasta, se ei ollut todellista uskoa.
Jos todella uskoo, silloin ei lakkaa uskomasta.
Se on uskollisuutta.
Tyatirassa on uskoa, aivan kuten Pergamonissakin.
Kolmanneksi Jeesus mainitsee tyatiralaisten palvelumielen.
Tässä käytetty kreikan sana on 'diakonia'.
Palveleminen on toisten käytännön tarpeiden täyttämistä.
Kutsumme tilaisuuksia jumalanpalveluksiksi.
Jeesus tarkoittaa käytännön palvelutyötä.
Se voi olla taloudellista apua tai käytännön avustusta,
naapurin auton pesemistä tai muuta.
Se on arkielämän auttamistyötä.
Sääli, että seurakunnat panostavat niin vähän käytännön avustustyöhön.
Uskon, että se on vähentänyt monia naisten palvelutehtäviä.
Naiset ovat miehiä parempia käytännön avustustyössä.
Naiset tunnistavat lähimmäisen tarpeet.
Kun mies ja nainen käyvät tapaamassa sairasta, -
mies ei tiedä, mitä tehdä tai sanoa.
Nainen alkaa pöyhiä tyynyä tai ojentaa peitettä.
Mies seisoo tumput suorana miettien, koska saa lähteä.
Seurakuntien palvelutyö rajoittuu usein sunnuntaihin -
ja puhujakorokkeen taa.
Naiset jäävät ilman palvelutehtäviä, -
vaikka he ovat monessa etevämpiä kuin miehet.
Kirjeessä mainitaan käytännön avustustyö.
Tyatira sai siitä kiitosta.
Jeesus kiitti heitä myös kestävyydestä.
Tyatiralaiset olivat olleet kestäviä, -
vaikka he olivat käyneet läpi vaikeita aikoja.
Se oli osoitus armoituksesta.
Nämä olivat neljä myönteistä seikkaa.
Lopuksi Jeesus sanoo: -
"Viime aikoina olet tehnyt vielä enemmän kuin alussa teit."
Tyatiralaiset olivat kasvaneet ja edistyneet.
Heillä oli enemmän rakkautta ja uskoa.
He eivät olleet jääneet paikalleen.
Se kuulosti erittäin hyvältä.
Sitten seuraa iso Mutta-sana.
Eikö olekin sääli?
"Mutta sitä en sinussa hyväksy..."
Herra on rehellinen. Hän antaa kiitosta.
Hän näkee myös ikävät seikat. Hän haluaa parasta.
Sen vuoksi Hän on kirjoittanut nämä kirjeet.
Laodikealle Jeesus sanoo: "Nuhtelen niitä, joita rakastan."
Ellei Jeesus nuhtele ihmistä, rakastaako Hän tätä?
Onko rakkautta se, ettei nuhtele ja rankaise, kun on aihetta?
Ei, Raamatun mukaan.
Rakkautta on se, ettei tyydy muuhun kuin parhaaseen, -
mitä on tarjolla rakkaalle ihmiselle.
Jeesus rakasti Tyatiraa, siksi Hän nuhteli heitä.
Siirrymme moitteisiin.
Moitteet ovat ankarat ja vakavat.
Jeesus moittii viittä seurakuntaa.
Niistä Tyatiran osuus on pisin.
Kahdesta seurakunnasta Jeesus ei löydä mitään moitittavaa.
Jäljelle jäävistä viidestä Tyatira saa eniten moitteita.
Tyatiran ongelmat ovat samoja kuin Pergamonin.
Tyatira sijaitsee lähellä Pergamonia ja Saatanan asuinsijaa.
Tyatira oli mukautunut yhteiskunnan menoon.
Maailman ongelmat on päästetty seurakunnan sisälle.
Seurakunnan on toki toimittava maailmassa.
Pelastusveneen on oltava meressä.
Jos merivettä pääsee veneeseen, ollaan pulassa.
Silloin ei voi enää pelastaa ketään.
Tyatiran ongelmat eivät johtuneet ihmisryhmästä, -
vaan yhdestä ainoasta ihmisestä, naisesta, vaimosta.
Emme tiedä oliko hän vanhimman vaimo.
Häntä kutsuttiin Isebeliksi.
Mikä nimi!
Tapasin erään afrikkalaisperheen, -
joka halusi antaa tyttärelleen raamatullisen nimen.
Tytön nimeksi tuli Isebel. On tärkeä tuntea Raamattu.
Parempi sekin kai kuin 'Maher-Salal-Has-Bas'.
Hän oli Jesajan poika.
En antaisi tyttärelleni Isebel-nimeä.
Tyttäremme nimeksi tuli Deborah. Se tarkoittaa ahkeraa mehiläistä.
Nimi oli enne.
Jeesus viittaa Isebel-nimellä Vanhaan testamenttiin.
Bileamin tarina löytyy 4. Mooseksen kirjasta.
Isebelin tarina löytyy 1. Kuninkaiden kirjasta.
Tarkastellaan ensin, mitä Isabel teki Tyatirassa.
Hän sanoi itseään profeetaksi.
Varokaa sellaisia.
Efesoksessa oli niitä, jotka väittivät olevansa apostoleja.
Tyatirassa oli vastaava väärä profeetta.
"Olen profeetta. Kuunnelkaa minua."
Hän väitti tuovansa ilmestystietoa Herralta.
Uuden testamentin seurakunnissa oli naisprofeettoja.
Luukkaan evankeliumissa mainitaan naisprofeetta Hanna.
Filippoksella oli neljä tytärtä, joilla oli profetoimisen lahja.
Profeetanvirka on avoinna miehille ja naisille.
Kaikki profetiat on koeteltava.
On huolestuttavaa, jos kukaan ei koettele profetioita.
On pohdittava, tulevatko ne Jumalalta, lihasta -
vai jopa Paholaiselta.
Vai ovatko ne sekoitus Jumalan ja ihmisen puhetta?
Huomaan profetiassa usein tauon.
Tiedättehän?
Joku kertoo selkeän, vahvan profetian.
Sitten seuraa tauko ja hetken kuluttua lisää puhetta.
Voi melkein nähdä profetoijan ajatukset: -
"Tämä ei varmasti riitä. Pitää sanoa jotakin lisää."
Tauon jälkeen tulee sekamelskaa.
Profetiat on koeteltava.
On hullua, jos heti siirrytään muuhun ohjelmaan.
Jos Jumala puhuu, on pysähdyttävä kuuntelemaan.
Täytyy kysyä, mitä profetialle on tehtävä.
Jos Jumala näkee tarpeelliseksi puhua, on syytä kuunnella Häntä.
Miten paljosta seurakunta voi jäädä paitsi, -
ellei se kuuntele Jumalan puhetta. Hän haluaa puhua meille.
Itse itsensä nimittämä profeetta, etenkin naisprofeetta, -
on seurakunnan vaarallisin henkilö.
Naiset voivat helposti johtaa miehiä harhaan.
Se on nähty selkeästi, etenkin Isebelin tapauksessa.
Annie Besant, Mary Baker Eddy, Ellen White ja muut -
ovat tuoneet seurakuntaan väärää opetusta.
En sano näin, koska he ovat naisia, -
mutta naiset voivat olla hyvin vakuuttavia.
Lahjat ja kutsumukset on koeteltava.
Isebel toimi opettajana Tyatirassa.
UT:ssa sekä miehet ja naiset voivat profetoida.
Opettajan virka oli tarkoitettu vain miehille.
Paavali hyväksyi naisprofeetat.
Paavali ei suvainnut sitä, että nainen opettaa miestä.
Uskon, että sama sääntö pätee yhä.
Olen kirjoittanut miesjohtajuudesta kirjan.
Se oli vuoden 1988 tunnetuin ja vähiten luetuin kirja.
Monet naiset ovat kiittäneet minua kirjasta.
Kirja kertoo miesten vastuusta johtajina.
Monet naiset ovat kirjoittaneet: "Olemme kanssanne samaa mieltä."
"Mutta kuka saisi miehet liikkeelle? Kuka rohkaisee heitä?"
Sen jälkeen olen järjestänyt säännöllisesti mieskonferensseja.
Ne on tarkoitettu vain miehille.
Saan monia kiitoskirjeitä etenkin miesten vaimoilta.
Eräskin kertoo pitävänsä paljon enemmän miehestä, -
jonka hän sai takaisin konferenssista, -
kuin miehestä, jonka hän lähetti konferenssiin.
Eräs mies oli mennyt kotiin miestenpiiristä.
Hän sanoi vaimolle: "Olen tästä lähtien perheen pää."
Hän ei nähnyt vaimoaan kuuteen päivään.
Seitsemäntenä päivänä hän pystyi jo hieman raottamaan toista silmäänsä.
Isebelin opetus oli hyvin ovelaa.
Hän opetti niin kutsuttuja syvempiä totuuksia.
Se on ovelaa.
Se on muka syvempää tietoa kuin evankeliumin sanoma.
Sen väitettiin tuovan lisätietoa evankeliumeihin.
Salainen tieto on kiehtovaa.
Jeesus pitää niitä Saatanan salaisuuksina.
Tieto, jonka väitetään olevan syvempää kuin Kirjoitukset, -
evankeliumi tai Kristus, on aina hyvin epäilyttävää.
Isebel väitti tietävänsä syvempiä totuuksia.
Toki meidän pitää kasvaa Kristuksessa, -
mutta niin kutsuttuun salaiseen tietoon, jota ei ole Raamatussa, -
kannattaa suhtautua varauksella.
Saatana aiheutti sekaannusta Isebelin opetuksella.
Isebel opetti myöntymistä maailman vaatimusten edessä.
Epäilen, että Isebelillä oli sosiaalisia tavoitteita.
Hän halusi hyväksyntää myös seurakunnan ulkopuolella.
Se saattoi olla väärän opetuksen taustalla.
Hän sai kristityt mukautumaan pakanamaailman menoon.
Hän oli myös itse esimerkkinä siitä.
Hän otti vaikutteita pakanallisista myyteistä.
Hän opetti, että sukupuoliyhdyntä on hengellinen toimitus, -
jota ei saa rajoittaa avioliittoon.
Jotkut miehet olivat ryhtyneet seuraamaan häntä.
Isebel opetti heille salaista tietoa, -
jonka mukaan seksi on hengellistä toimintaa.
Se on kieroutunutta opetusta, mutta sitä esiintyi Tyatirassa.
Monet miehet harjoittivat siveettömyyttä Isebelin kanssa.
Isebelin mukaan uskovalla on lupa harjoittaa syntiä.
Tuo käsitys on hyvin yleinen nykyäänkin.
Jumala muka sallii uskovan harjoittaa syntiä, -
ja saman synnin vuoksi ei-uskova joutuu helvettiin.
On muka yhdentekevää, miten pelastunut elää.
Isebel kannusti myönnytysten tekemiseen.
Vanhan testamentin Isebel on monille varmasti tuttu.
Isebel oli Tyroksen kuninkaan tytär.
Foinikian kielellä Isebel merkitsee: esikko.
Valitettavaa vain, että hepreaksi se merkitsee: roska.
Voitte arvata, millaisia vitsejä kansa kehitti.
Isebeliä kutsuttiin varmasti roskakuningattareksi.
Nimi oli todellakin sopiva.
Isebel toi mukanaan 850 Baalin profeettaa.
Baal oli aviomies. Hänen vaimonsa oli Astarte.
Nekin ovat tuttuja nimiä Raamatusta.
Isebel toi maahan vastenmielisen hedelmällisyyskultin.
Hän kiersi kuningas Ahabin pikkusormensa ympärille.
Isebel tapatti Nabotin, koska hän halusi tämän viinitarhan.
Vain yksi mies rohkeni vastustaa Isebeliä, Elia.
Hänenkin rohkeutensa petti aikanaan.
Muistatte, mitä tapahtui Karmelinvuorella.
Baalin alttarit oli varustettu maanalaisilla tunneleilla.
Papit pyysivät Baalia lähettämään tulen.
Joku kulki tunnelissa tulitikku- askin kanssa ja sytytti tulen.
Sen vuoksi Elia kutsui Baalin profeetat Karmelinvuorelle.
Silloin nähtäisiin, kummanko Jumala vastaa.
Elialla oli paljon rohkeutta ja uskoa.
Elia saattoi Baalin profeetat naurunalaisiksi.
Elia ivasi heitä.
Baalin profeetat huusivat ja viiltelivät itseään.
Elia sanoi: "Huutakaa kovempaa."
"Ehkä jumalanne on matkoilla tai tarpeillaan."
Miten olisi käynyt, jos Elia olisi epäonnistunut?
Mutta Jumala vastasi Elialle.
Olen pitänyt kädessäni kiveä, jota Jumalan tuli on sulattanut.
Sinäkin olet nähnyt sen, eikö niin?
Se oli aika mahtava kokemus.
Isebelistä kerrotaan Vanhassa testamentissa.
On tärkeä tutkia Vanhaa testamenttia, -
sillä sen tarinat ovat opetukseksi meille -
ja tämän päivän seurakunnalle.
Israel alkoi uhrata epäjumalille ja harjoittaa siveettömyyttä.
Sama koitui Tyatiran seurakunnan osaksi.
Kummatkin asiat yrittävät yhä päästä seurakuntaan.
Jeesus lupaa käydä Isebeliä vastaan.
Jeesus sanoo tekevänsä Isebelin rakastajanvuoteesta sairasvuoteen.
Kaikki Isebelin rakastajat sairastuvat myös.
Siveettömistä suhteista syntyneet lapset kuolevat.
Se on ankaraa puhetta.
Myös Davidin ja Batseban poika kuoli.
Jeesus osoitti, ettei Hän siedä sellaista vehkeilyä.
Hän ei katso tällaista läpi sormien. Hän toimii.
Hän maksaa jokaiselle ansion mukaan.
Tämä kirje oli osoitettu seurakunnalle, uskoville.
Jeesus ei puhu maailman moraalittomuudesta.
Hän ei siedä seurakunnassaan moraalittomuutta.
Synti on vakavampaa uskovien kuin kadotettujen keskuudessa.
Jeesus suhtautuu siihen paljon vakavammin.
Mennään eteenpäin.
Jeesus antoi Isebelin rakastajille aikaa parannuksentekoon.
Isebelille Hän oli jo antanut aikaa kääntyä, tuloksetta.
Hänen rakastajillaan oli vielä hivenen toivoa.
Tyatirassa oli myös niitä, jotka eivät seuraa Isebelin oppia.
He kuuluivat samaan seurakuntaan.
Jeesus ei anna heille mitään uutta taakkaa kannettavaksi.
Jeesus käski pitää kiinni siitä, mitä heillä on.
Jeesus ei anna meille raskaita taakkoja.
Hänen taakkansa on kevyt.
Hän käski pitää kiinni siitä, minkä he tiesivät oikeaksi, -
kunnes Hän tulee.
Jeesuksen paluu on aina ollut kannustava seikka.
Sen tulisi kannustaa meitä toimimaan.
Seurakunnan hengellisyyttä voi arvioida tarkastelemalla, -
odottaako seurakunta Jeesuksen paluuta.
Ajattelevatko seurakuntalaiset ja johtajat Jeesuksen paluuta?
On monia seurakuntia, jossa sitä ei koskaan edes mainita.
Se on tärkein vaikutin: -
"Pitäkää kiinni siitä, mitä teillä on, kunnes minä palaan."
Jeesus haluaa sanoa: "Hyvin tehty, sinä uskollinen palvelija."
Kristuksen paluu on kristillisen elämän tärkein vaikutin UT:ssa.
Jeesuksen lupaus pitää sisällään kolme seikkaa: -
valtakunta, voima ja kunnia.
Jeesus lupaa jakaa nämä kolme sen kanssa, joka voittaa.
Jeesus lupaa vallan hallita Hänen kanssaan.
Se viittaa selvästi tuhatvuotiseen valtakuntaan.
Kun Jeesus hallitsee maan päällä, me hallitsemme Hänen kanssaan.
Hän lupaa antaa meille myös voimansa.
Saamme rautaisen sauvan. Rikomme kaiken, mikä on väärin.
Emme saa ryhtyä siihen vielä.
Muuten saamme aikaan enemmän harmia kuin hyötyä.
Nyt on aika kylvää valtakunnan siemeniä ja odottaa sadonkorjuuta.
On odotettava siihen saakka, kun hallitsemme Kristuksen kanssa.
Silloin olemme Hänen kaltaisiaan.
Saamme nähdä hänet sellaisena kuin Hän on.
Silloin osaamme toimia oikein.
Tulee päivä, jolloin kaikki Jumalan silmissä sopimaton rikotaan.
Siihen tarvitaan kristittyä hallintoa.
Jeesus lupaa antaa meille myös kunniansa.
Hän sanoo: "Minä annan aamutähden."
Yksi Jeesuksen nimistä on kirkas aamutähti.
Kirkas aamutähti näkyy, kun taivas on vaalennut.
Aurinko ei ole vielä noussut, mutta aamu jo sarastaa.
Taivaanrannassa loistaa yksi kirkas tähti.
Kaikki muut tähdet ovat himmenneet.
Kun kaikki pop- ja filmitähdet ovat himmenneet, -
jäljelle jää yksi kirkas tähti.
Jeesus lupaa meille kirkkaan aamutähden.
Hän haluaa jakaa sen kanssamme.
Hän hallitsee Kuninkaana rautaisella sauvalla tähden lailla.
Hän haluaa, että me jaamme sen Hänen kanssaan.
Se, joka voittaa, saa hallita Jeesuksen kanssa.
Eikö olekin ihana lupaus?
Rukoilemme: "Sinun on valtakunta, voima ja kunnia."
Jeesus haluaa jakaa ne meidän kanssamme.
Se edellyttää, että voitamme ja pysymme lujana, -
vaikka kaikki muut näyttävät menevän maailman mukana.
Sitten Hän toteuttaa lupauksensa.
Se oli kirje Tyatiran seurakunnalle.
Kirje pistää mietteliääksi.
Kirje loppuu lupauksiin ja palkintoihin.
Niitä ei kannata heittää pois vain sen vuoksi, -
että saa hieman katoavaa arvostusta ja hyväksyntää.
Suomennos: Marianne Tenetz
Mikäli tämä ohjelma kosketti sinua ja haluat tukea ohjelmien käännös- ja tekstitystyötä soita tukinumeroomme 0600-10077 (9,85 euroa + pvm) Nordea: 111230-342789 viite: 7744 OKU 1944A