o
JEESUKSEN KIRJEET SEURAKUNNILLEEN
DAVID PAWSON OPETTAA
SMYRNA, KOETELTU MUTTA RIKAS
Olemme Smyrnassa.
Luen kirjeen Smyrnan seurakunnalle.
Se on toinen kirjeistä, jotka eivät sisällä moitteita.
Kaupungissa on yhä kirkkoja ja uskovia.
Kirje on osoitettu Smyrnan seurakunnan enkelille.
"Näin sanoo ensimmäinen ja viimeinen, -
Hän, joka oli kuollut mutta heräsi eloon: -
Minä tiedän sinun ahdinkosi ja köyhyytesi, -
sinun, joka kuitenkin olet rikas.
Minä tiedän, miten sinua herjaavat nuo, -
jotka sanovat itseään juutalaisiksi vaikka eivät ole.
Saatanan synagogaa he ovat!
Älä yhtään pelkää sitä, mitä joudut kärsimään.
Saatana on sulkeva muutamia teistä vankeuteen, -
jotta teitä koeteltaisiin, -
ja te joudutte ahdinkoon kymmeneksi päiväksi.
Ole uskollinen kuolemaan asti, -
niin minä annan sinulle voitonseppeleeksi elämän.
Jolla on korvat, se kuulkoon, mitä Henki sanoo seurakunnille.
Siihen, joka voittaa, ei toinen kuolema kajoa."
Kirjeessä sanotaan, että voittajan palkinto on seppele.
Seisomme nyt kukkulalla, joka on kaupungin ylpeys, kruunu.
Jeesus tuntee kaupungin ja seurakunnan tilanteen.
Jeesus lupaa antaa ikuisen elämän kruunun niille, -
jotka pysyvät uskollisina Hänelle.
Olemme siirtyneet Smyrnaan, noin 50 km Efesoksesta pohjoiseen.
Smyrna ja Efesos kilpailivat Aasian herruudesta.
Smyrna on Efesosta seuraava pysäkki, jos mennään myötäpäivään.
Ensinnäkin kaupunki oli hyvin kaunis.
Sitä kutsuttiin Aasian ylpeydeksi ja kunniaksi.
Kaupunki on perustettu n. 1000 eKr.
Kaupunki tuhottiin n. 500 eKr.
Kaupunki oli kuollut, -
mutta se rakennettiin uudelleen 300 vuoden kuluttua.
Kaupunki oli kuollut mutta heräsi eloon.
Sama lauseparsi esiintyy kirjeessäkin.
Kreikkalaiset rakensivat Smyrnan uudelleen.
Kaupunki oli taitavasti suunniteltu.
Kaupungin pääkadun nimi oli Kultakatu.
Sen varrella oli monia temppeleitä.
Kaupungista on jäljellä pylväikkö, joka sijaitsi torin reunalla.
Muuta Smyrnasta ei juuri olekaan jäljellä.
Tämä on Turkin toiseksi suurin kaupunki Istanbulin jälkeen.
Se on vilkas satama- ja yliopistokaupunki.
Pylväikön takana kohoaa valtava kukkula.
Sitä kutsutaan Smyrnan kruunuksi, ylpeyden aiheeksi.
Jeesus käyttää kruunu-sanaa.
Hän lupaa antaa voitto- palkinnoksi kruunun, seppeleen.
Kukkulan laella sijaitsee vanha linnake.
Smyrna on vilkas, kaunis kaupunki.
Se on edelleen hyvin vauras kaupunki.
Kaikki kauppatavarat kulkevat sen sataman kautta.
Satama on upea. Näimme siellä merivoimien aluksia.
Gedizjoki kuljettaa mereen lietettä, -
mutta satama on pysynyt avoimena.
Salmi on hyvin kapea, joten satama on suojaisa.
Kaupunki on hyvin hienostunut.
Alueen ilmasto on miellyttävä.
Yksi seikka tekee kaupungista suositun asuinpaikan.
Kuumina kesäkuukausina kaupunkiin puhaltaa länsituuli, -
joka viilentää kaupungin ilmastoa.
Se on poikkeuksellista Turkin tässä osassa.
Kaupunki on vauras ja miellyttävä.
Kaupungissa oli muinoin stadion, kirjasto ja teatteri.
Se on Homeroksen synnyinkaupunki.
Kaupungissa on Homeroksen muistomerkki.
Kaupunki oli hyvin kansallismielinen.
Kaupankäynnin kannalta se oli hyvä asia.
Se valitsi sodissa aina oikean liittolaisen.
Käy hyvin, jos aina valitsee olla voittajan puolella.
Smyrna asettui vuoroin Kreikan, vuoroin Rooman puolelle.
Kirjeen kirjoittamisen aikoihin Smyrna oli roomalaistunut.
Siellä harjoitettiin keisarikulttia.
Siellä sijaitsi alueen vanhin Roma-jumalattaren temppeli.
Ennen keisarikulttia palvottiin Roma-jumalatarta.
Vanhin Roma-jumalattaren temppeli sijaitsi täällä.
Kaupunkia kutsuttiin kaupunkien turhuuden paratiisiksi.
Se myönsi asukkailleen vapaan kansalaisen arvonimiä.
V. 26 Smyrna sai ainoana Aasian kaupungeista -
rakentaa temppelin Rooman keisarille, Tiberiukselle.
Rooma antoi sille yksinoikeuden Tiberiuksen temppeliin.
Smyrna oli kuuluisa uskollisuudestaan.
Keisarikultista kieltäytymistä pidettiin maanpetturuutena.
Se johtui kansalaisylpeydestä ja uskollisuudesta.
Niistä kieltäytyminen oli merkki maanpetturuudesta.
Keisarikultti oli syntynyt epävirallista tietä.
Kansalaiset alkoivat palvoa keisaria oma-aloitteisesti.
Samoin nykyään palvotaan poptähtiä ja julkisuuden henkilöitä.
Britanniassa on palvottu kuninkaallisia.
Heidät asetetaan jalustalle.
Sillä tavalla syntyi myös keisarikultti.
Keisarit tekivät siitä sitten virallisen uskonnon.
Jos ei palvonut keisaria, seurauksena voi olla hengenlähtö.
Smyrna oli kärsivä seurakunta.
Emme tiedä Smyrnan seurakunnasta juuri mitään.
Seurakunta perustettiin n. 40 v. ennen kirjeen kirjoittamista.
Perustajina toimivat Efesoksesta saapuneet kääntyneet.
Perimätieto kertoo, että Paavali vietti Smyrnassa yön.
Hän poikkesi siellä viimeisellä lähetysmatkallaan, -
sillä siellä asui Timoteuksen veli.
Todennäköisesti Paavali yöpyi Timoteuksen veljen luona.
Melko varmasti tiedetään, että siellä asui Polykarpus-niminen mies
Hän toimi Smyrnan piispana.
Polykarpus on yksi kirkkohistorian tunnetuimpia marttyyreitä.
Smyrna on alusta asti ollut kärsivä seurakunta.
Se on maksanut kovan hinnan.
On mielenkiintoista, miten Jeesus esittäytyy seurakunnalle.
Jeesus haluaa kertoa itsestään ominaisuuksia, -
jotka vahvistavat ja lohduttavat seurakuntaa -
tai jotka ovat unohtuneet seurakunnilta.
Jeesuksen esittely on aina erilainen.
Tiedättekö, montako nimeä Jeesuksella on? 250.
Kenelläkään historian henkilöllä ei ole ollut yhtä monta nimeä.
On hyvää harjoitusta etsiä ne. Useimmat löytävät 30-35 nimeä.
Jeesuksella on 250 nimeä.
Nimet auttavat saamaan Jeesuksesta kokonaiskuvan.
Jeesus esittelee itsensä joka kirjeessä tavalla, -
joka sopii parhaiten seurakunnan tilanteeseen.
Ensiksikin Jeesus sanoo, että Hän on ensimmäinen ja viimeinen.
Hän on aloittanut kaiken ja lopettaa kaiken.
Hän puhuu näin ihmiskunnan historiasta.
Hän oli mukana alussa, ja Hän on mukana lopussa.
Hän on ensimmäinen ja viimeinen, alfa ja omega.
Täytyy yrittää laajentaa näkökulmaa.
Jotkut ajattelevat, että Jeesus eli vain 33 vuotta.
Se on virheellinen käsitys. Se on tyypillinen ei-uskovan käsitys.
Seurakunnalle Hän on ensimmäinen ja viimeinen.
Jeesus Kristus, Herramme, on aina ollut.
Jeesus oli olemassa kauan ennen Rooman valtakunnan syntyä.
Jeesus on olemassa kauan Rooman valtakunnan tuhon jälkeenkin.
Valtakunnat nousevat ja tuhoutuvat.
Maailmassa on ollut 21 suurta sivilisaatiota.
Ne ovat nousseet ja tuhoutuneet samalla tavalla.
Sivilisaation kehitysvaihe käy ilmi kolikkojen metallilaaduista.
Kun sivilisaatio kehittyy, kolikot ovat laadukkaita.
Kun sivilisaatio alkaa taantua, kolikkojen metalliseos halpenee.
Näin kertoi Guildfordin yliopiston metallurgian professori.
Jokaisen sivilisaation ja valtakunnan nousun ja tuhon -
voi nähdä kolikkojen metalliseoksesta.
Tarkastelkaa taskujanne, niin näette, missä vaiheessa me olemme.
Kaikki 21 sivilisaatiota ovat menneet ja tulleet.
Jeesus on ollut olemassa koko sen ajan.
Hän on ensimmäinen ja viimeinen.
Jeesus kertoo myös, että Hän oli kuollut mutta heräsi eloon.
Samaa voi sanoa kaupungista.
Muista ihmisistä täytyy sanoa päinvastaista.
Kaikki edesmenneet ovat eläneet, mutta he kuolivat.
Muhammed, Konfutse ja Buddha ovat eläneet, mutta he ovat jo kuolleet.
Samoin Napoleon ja Hitler.
Vain Jeesuksesta voi sanoa, että Hän kuoli mutta virkosi elämään.
Siinä suhteessa Hän on täysin ainutlaatuinen.
Jeesus halusi kertoa, ettei kuolema ole pahin onnettomuus.
Hän halusi rohkaista seurakuntaa.
Hän oli kuollut, mutta Hän heräsi eloon.
Kuolemalla ei ole valtaa.
Jeesus puhuu kokemuksesta ja käskyvallan turvin.
Hän oli käynyt läpi kuoleman.
Hän oli herännyt eloon.
Seuraavana Hän kertoo kiitokset.
Hän sanoo seurakunnalle: "Minä tiedän".
Se voi tarkoittaa, että Jeesus tietää seurakunnan kärsivän.
Se voi tarkoittaa myös, että Jeesus tietää, mitä on kärsimys.
Hänhän oli käynyt läpi samanlaisia koettelemuksia.
Tietää-sana sisältää kaksoismerkityksen.
Se voi tarkoittaa älyllistä tietämistä.
Se voi tarkoittaa myös kokemusperäistä tietoa.
Tässä kohdassa Jeesus voi tarkoittaa kumpaakin, -
mutta varmasti Hän tarkoittaa kokemusperäistä tietämistä.
Hän tietää, millaista on joutua koettelemuksiin. Hän osaa lohduttaa
Smyrnan koettelemukset olivat kahdenlaisia.
Seurakunta kärsi köyhyydestä.
Seurakuntalaiset asuivat rikkaassa kaupungissa, -
mutta silti he olivat hyvin köyhiä.
Seurakuntalaiset elivät köyhyydessä, pulassa, hädänalaisina
Heillä ei ollut mitään. He olivat rutiköyhiä.
Silti kaupunki oli hyvin rikas.
He saattoivat olla alunperin hyvin köyhiä.
Onhan köyhän helpompi astua Taivaan valtakuntaan kuin rikkaan.
Sen vuoksi seurakunnan jäsenistä monet olivat köyhiä.
1. Kor. 1:ssa sanotaan: ei monta viisasta eikä jalosukuista.
Köyhät ottavat ilosanoman vastaan. Jeesuskin sanoi niin fariseuksille.
Köyhät tarttuvat ilosanomaan, sillä se on heidän ainoa toivonsa.
Smyrnan köyhyys liittyy seurakunnan ahdinkoihin.
Seurakuntalaiset olivat olleet rikkaita, -
mutta he menettivät omaisuutensa käännyttyään kristityiksi.
Kristittynä oleminen voi tarkoittaa tulojen menetyksiä.
Se on todettava rehellisyyden nimissä.
Kristuksen tunnustaminen merkitsi elintason laskua.
Olette varmasti kuulleet menestysteologiasta.
Se on naiivia.
Hepr. 11:n mukaan kristitty voi joutua elämään räsyisenä luolissa.
Jumala voi suoda rikkauksia niille, joille raha ei tuota ongelmia.
Ei ole oikein luvata rikkauksia, jos ihminen tulee uskoon.
Smyrnan kristityt olivat menettäneet varallisuutensa.
He olivat nyt kerjäläisiä vauraassa kaupungissa.
Kauppa oli kytköksissä pakanallisiin uskontoihin.
Kauppiaan täytyi kuulua kauppakiltaan.
Killoissa piti osallistua uskonnollisiin seremonioihin.
Ulkopuoliset eivät pystyneet käymään kauppaa.
Nykyajan vapaamuurarius on hyvin samankaltaista.
Se sisältää rituaaleja. Järjestöstä eroamista ei katsota hyvällä.
Samalla tavalla Smyrnan kristityt kokivat taloudellisia tappioita.
Haluan mainita eritoten juhlapäivälliset.
Ne tulevat esiin myös Pergamonissa ja Tyatirassa.
Kauppakillat järjestivät yhteisiä juhlia.
Juhlijoiden piti osallistua uskonnolliseen seremoniaan.
Nykyään saatetaan pyytää pappia sanomaan tervehdyssanat.
Noihin aikoihin uhrattiin epäjumalille ennen ruokailua.
Aterioinnin jälkeen meno saattoi yltyä moraalittomaksi.
He joivat viiniä. Alueella viljeltiin viiniä.
Silloin Dionysos liittyi seuraan.
Tilaisuudesta tuli helposti orgiat.
Miten kristitty kauppias toimii sellaisissa olosuhteissa?
Meneekö hän myöhässä ja lähtee ajoissa, vai jääkö hän koko ajaksi?
Hän kohtaa paineita.
Kristittynä oleminen tuli smyrnalaisille kalliiksi.
Köyhyyden lisäksi kristityt kärsivät herjauksesta.
Herjaamista harjoittivat etenkin juutalaiset.
Jokainen uskonto täytyi hyväksyttää Rooman virkamiehillä.
Kun uskonto hyväksyttiin, sen harjoittaminen laillistettiin.
Ellei uskontoa hyväksytty, uskonnosta tuli laiton.
Siitä tuli laiton lahko.
Tällainen uskonto oli lainsuojaton. Sen vainoamista ei rangaistu.
Juutalaiset olivat onnistuneet saamaan lain suojan, -
vaikka he kieltäytyivät palvomasta keisaria.
He saivat koskemattomuuden täällä Aasiassa.
Käytäntö levisi juutalaisten siirtokuntiin.
Juutalaisuus hyväksyttiin, mutta se sai erivapauden keisarikultista.
Kristityt olivat aluksi pääosin juutalaisia.
Juutalaisten erivapaus koski aluksi heitäkin.
Juutalaiset muuttuivat vihamielisiksi huomattuaan, -
että kristittyjen usko poikkesi juutalaisuudesta -
ja että kristityt kutsuivat myös pakanoita Kristuksen luo.
He ilmiantoivat kristittyjä.
Kristittyjen asema muuttui turvattomaksi.
Kristittyjä alettiin vainota.
Apostolien teoista voi lukea, -
että juutalaiset hankaloittivat usein Paavalin työtä.
Luukkaan evankeliumi ja Apostolien teot -
on saatettu kirjoittaa Paavalin puolustukseksi oikeudenkäynnissä.
Ne todistavat, että Rooman sotilaat hyväksyivät Jeesuksen ja Paavalin.
Juutalaiset aiheuttivat heille vastoinkäymisiä.
Niin tapahtui Paavalille Efesoksen mellakassa.
Smyrnassa asian laita oli sama.
Valitettavasti sen jälkeen kun kristityt saivat valtaa, -
kirkko on pyrkinyt kostamaan juutalaisille.
Se on toiminut antisemitistisesti.
Ei sovi kuitenkaan unohtaa, mitä tapahtui aluksi.
Toki Jeesus, apostolit ja monet alkukristityt olivat juutalaisia.
Silti antikristillisyys syntyi ennen antisemitismiä.
Kristittyjä siis herjattiin.
Heitä myös petettiin.
Juutalaiset veivät kristittyjä oikeuden eteen.
Jeesus kielsi heidät.
Jeesus sanoi, etteivät he ole juutalaisia.
Hän kutsui heitä Saatanan synagogaksi.
Jeesus oli sanonut niin aiemminkin, Joh. 8:ssa.
Siihen on kirjattu Jeesuksen ja juutalaisten kiista.
Jeesus sanoi: -
"Jos Jumala olisi teidän isänne, te rakastaisitte minua."
Jeesus sanoi, että Paholainen on heidän isänsä.
He valehtelivat, ja valheet ovat Paholaisen äidinkieli.
Niin Jeesus sanoi.
Paholainen, diabolos, tarkoittaa erilleen heittäjää.
Paholainen on valheiden isä.
Juutalaiset valehtelivat, jotta roomalaiset surmaisivat kristityt.
Senkaltaista vihamielisyyttä on hyvin vaikea kohdata.
Jeesus kutsuu uskovia köyhyydestä huolimatta rikkaiksi.
Jeesus piti heitä Smyrnan rikkaimpina.
Heidän rikkautensa ei ollut tästä maailmasta.
Mitä ihminen voi ottaa mukaansa, kun hän kuolee?
Hänen on jätettävä kaikki taakseen.
Tämä on syytä muistaa. Käärinliinassa ei ole taskuja.
Monimiljonääri kuoli. Kysyttiin, paljonko hän jätti jälkeensä.
Joku vastasi: "Kaiken."
Todellinen rikkaus näkyy siinä, miten arvokas on kuoltuaan.
Smyrnalaiset olivat valtavan rikkaita.
Rikkaus on suhteellinen käsite.
Jeesus tunsi kokemuksesta, mitä on olla köyhä.
Hänellä ei ollut muuta omaisuutta kuin vaatteet.
Niistäkin heitettiin arpaa ennen Hänen kuolemaansa.
Hänellä ei ollut paikkaa, mihin päänsä laskea.
Hän tuli köyhäksi, jotta me tulisimme rikkaiksi Hänen kauttaan.
Se on rikkautta, joka ei katoa.
Jeesus kutsuu herjaajia Saatanan synagogaksi.
Hän antaa Smyrnalle oikean näkökulman.
Hän sanoi, että smyrnalaisten rikkaudet olivat katoamattomia.
He olivat Jumalan valittuja.
Jeesus kumoaa ihmisten mielipiteet kirjeissään.
Hän sanoo rikkaita köyhiksi, köyhiä rikkaiksi -
ja eläviä seurakuntia kuolleiksi. Hän on täysin eri mieltä.
Hän kehottaa ajattelemaan Hänen tavallaan.
Ihminen vajoaa yhä syvemmälle, jos hän mietiskelee vain ongelmiaan.
Jos pitää itseään köyhänä ja petettynä, -
pian kuvioon tulee itsesääli.
Itsesääli on hyvin itsekeskeistä.
Jeesus sanoo: "Juutalaisparat ovat Saatanan otteessa."
"Heitä täytyy sääliä."
"Rikkaat kauppiaat hienoissa vaunuissaan" -
"ovat todellisia köyhiä."
"He eivät voi ottaa rikkauksiaan mukaan kuoltuaan."
Se on melkoinen näkökulma.
Jeesus ei löydä Smyrnasta mitään moitittavaa.
Eivät he täydellisiä olleet.
Kaikki ongelmat olivat ulkoisia.
Heillä ei ollut sisäisiä ongelmia.
Se kertoo Jeesuksesta paljon.
He eivät olleet likimainkaan täydellisiä eivätkä pyhiä.
Jeesus ei kiinnitä siihen huomiota.
Jos he jakavat Hänen kärsimyksensä, he jakavat myös Hänen kunniansa.
Jeesus ei moiti seurakuntaa, joka kärsii Hänen tähtensä.
Hän lausuu vain rohkaisun ja avun sanoja.
Jeesus suhtautuu kärsivään huolehtivasti.
Seurakunta, joka jakaa Kristuksen kärsimykset, on lähellä Kristusta.
Monet kolmannen maailman seurakunnat ovat meitä rikkaampia.
Tänäänkin Smyrna on kärsivä seurakunta.
On hämmästyttävää, että se on ainoa jäljellä oleva seurakunta -
Ilmestyskirjan seitsemästä seurakunnasta.
Vaimoni kanssa saimme palvella heitä.
Kerron siitä myöhemmin lisää.
Jeesuksen neuvot olivat omituiset.
Eikö Jeesuksen olisi pitänyt opettaa menestyksestä?
Hän ei sanonut: "Palvelijani rikastuu, jos hänellä on uskoa."
Hän ei sanonut mitään senkaltaista.
Hän ei luvannut edes helpotusta kärsimyksiin.
Hän ei myöskään luvannut ulospääsyä kärsimyksistä.
On tärkeä miettiä, mitä Jeesus ei lupaa.
Hän ei neuvonut, miten päästä kärsimyksestä.
Itse asiassa Hän lupaa lisää kärsimyksiä.
Jeesuksen rehellisyys on ihanaa.
Hän ei ole luvannut meille ongelmatonta elämää.
Hän kutsui sitä vaivan tieksi. Oletteko kuulleet todistuksia, -
miten kaikki ongelmat poistuivat, kun ihminen tuli uskoon?
Uskoin niihin ennen mutten enää.
Oma todistukseni on: "Tulin uskoon 1947. Siitä alkoivat ongelmat."
"Sain Pyhän Hengen kasteen, ja ongelmani pahenivat."
Viime vuosina on ollut vaikeampaa kuin koskaan.
Jeesus sanoi: "Maailmassa teillä on ahdistus," -
"mutta pysykää rohkeina. Minä olen voittanut maailman."
Ystäväni sanoi vointia kysyttäessä: -
"Voin hyvin olosuhteista huolimatta."
Jeesus ei luvannut lopettaa ahdinkoa.
Hän kertoi, että kärsimyksiä on tulossa lisää.
Seurasi kolme vaaraa.
Smyrnalaiset olivat köyhtyneet tultuaan uskoon.
He olivat menettäneet maineensa herjausten ja valheiden vuoksi.
Jeesus sanoi, että jotkut tulevat menettämään vapautensa.
Heidät vangitaan.
Kertomukset sen ajan vankilaoloista eivät ole lasten korville sopivia.
On olemassa Turkin vankiloista kertovia elokuvia.
Oliko se Keskiyön ratsastaja?
Keskiyön pikajuna. Kiitos.
Jeesus sanoi, että monet joutuvat vankilaan.
Niin kävikin.
Jeesus sanoi myös, että seurakunta kokee turvattomuutta.
Hän sanoi, että seurakuntaa vainotaan kovasti.
Vaino kestää vain kymmenen päivää.
Kymmenen päivää on likimääräinen, lyhyt aika.
Se on kymmenen päivän koettelemus.
Jeesus sanoi myös, että jotkut joutuvat kuolemaan.
Joidenkin täytyy olla uskollisia kuolemaan asti.
Hän ei tarkoita uskollisuutta, kunnes kuolema koittaa., -
vaan uskollisuutta kuolemankin edessä.
Elämässä arvokkainta on elämä itse.
Halu selviytyä on perusvaistomme.
Sanoin eräälle pyhälle miehelle: -
"En tiedä, olisinko valmis heitettäväksi leijonien eteen."
Hän vastasi viisaasti: "Jos olet uskollinen pienessä nyt," -
"Hän antaa armonsa myös suurissa koettelemuksissa."
"Ole uskollinen pienessä."
Jeesus sanoo: "Ole uskollinen kuolemaan asti," -
"niin minä annan sinulle voitonseppeleeksi elämän."
Muistatte Smyrnan kruunun, kukkulan, joka oli Aasian kunnia.
Jeesus lupaa paremman kruunun, elämän voitonseppeleen.
Jeesus sanoo: "Älä yhtään pelkää."
Se oli hyvin Jeesuksen tyylistä.
Raamatussa sanotaan 366 kertaa: "Älä pelkää."
Siitä riittää yksi joka päivälle, mukaan lukien karkauspäivät.
Jeesus sanoi usein: "Älä pelkää."
Jeesus rohkaisee smyrnalaisia tulevaa varten.
Pelko on usein turhaa ennakointia.
Tulevia tapahtumia murehditaan usein etukäteen.
Se voi olla esimerkiksi hammaslääkärissä käynti.
Sitä pelkää etukäteen.
Sairaalasta tulee ilmoitus, että leikkaus tehdään ensi tiistaina.
Sitä pelkää tästä hetkestä ensi tiistaihin asti.
Jeesus sanoo: "Älkää antako pelon pesiytyä sydämellenne."
"Vaikka koettelemuksia on tulossa, älkää pelätkö niitä."
Pelko ja usko ovat toisensa poissulkevia.
Ei voi olla samanaikaisesti luottavainen ja pelokas.
Sitä on joko pelokas tai luottavainen.
Markuksen evankeliumissa kerrotaan, -
miten Jeesus valoi opetuslapsiin uskoa.
Pelko ja usko eivät sovi yhteen.
Pelko ja murehtiminen nakertavat uskoamme.
Pelko on mieletöntä.
Lapsen pelko häviää, kun sytyttää huoneeseen valon.
Valo paljastaa asioiden todellisen laidan.
Se on vastalääke pelolle.
Tässä lääkkeenä on katseen kiinnittäminen voitonseppeleeseen.
Silloin ei pelkää kuolemaa.
Kristinusko on siis elämän- ja kuolemantapa.
Eräs mies kutsui ystävät ja sukulaiset kuolinvuoteensa luo.
Hän kirjoitti: "Tule katsomaan, kun kristitty kuolee." Se on haaste
Kristityt katsovat tuonpuoleiseen.
He odottavat sitä.
Jeesus rohkaisi smyrnalaisia elämän kruunulla.
Se muistuttaa 2. Tim. kirjettä, jossa Paavali sanoo: -
"Olen juossut perille ja säilyttänyt uskoni."
"Minua odottaa nyt vanhurskauden seppele."
Jopa Jeesus itse kesti ristin kärsimykset, -
koska Hän tiesi, mikä riemu on tuleva.
Hän kehottaa katsomaan eteenpäin, kohti elämän voitonseppelettä.
Se karkottaa pelon. Pelko hälvenee.
Jeesuksen lupaus on sekä myönteinen että kielteinen.
Myönteinen lupaus on elämän voitonseppele.
Kielteinen seikka liittyy toiseen kuolemaan.
On jotakin vielä pahempaa kuin fyysinen kuolema.
Toinen kuolema on vielä kauhistuttavampi.
Jeesus sanoi apostoleille: -
"Älkää pelätkö niitä, jotka voivat tappaa ruumiin."
"Pelätkää Häntä, joka voi hukuttaa sielun ja ruumiin Helvettiin."
Toisesta kuolemasta puhutaan enemmän Ilmestyskirjan loppuosassa.
Siihen, joka voittaa, ei toinen kuolema kajoa.
Se voittaa kuoleman.
Kuoleman pistin on toisessa kuolemassa.
Kammottavinta kuolemassa on syntien takaisinmaksu.
Siksi toinen kuolema on hirvittävämpi kuin ensimmäinen.
Jeesus sanoo: "Siihen, joka voittaa, ei toinen kuolema kajoa."
Tämä on henkilökohtainen kehotus.
Jokaisen on huolehdittava omasta osuudestaan.
Entäpä Smyrna nykyään?
Seurakunta noudatti kirjeen ohjeita.
Kerron Polykarpuksesta, Smyrnan piispasta.
Hän tunsi apostoli Johanneksen.
Polykarpus oli silloin vasta poikanen.
Ensimmäisellä vuosisadalla hänestä tuli Smyrnan seurakunnan piispa.
Hänet petettiin.
Seurakunta piilotteli piispaa maaseudulla.
Valitettavasti eräs seurakunnan jäsen ilmiantoi hänet.
Piispa valmisti kiinniottajilleen aterian.
Hän haki heille syötävää ja juotavaa.
Jos vihamiehelläsi on nälkä tai jano...
Polykarpus pyysi, että hän saisi valmistautua kahden tunnin ajan.
Sen ajan hän rukoili ja valmisteli sieluaan.
Polykarpus tuotiin prokonsulin eteen.
Polykarpusta vaadittiin vannomaan, että keisari on herra.
Se antaisi hänelle vapauden.
Polykarpysta käskettiin parjaamaan Kristusta.
Polykarpus vastasi: "86 vuotta olen Häntä palvellut," -
"eikä Hän ole tehnyt minulle mitään pahaa."
"Kuinka voisin pilkata Kuningastani ja Vapahtajaani?"
Myöhemmin Polykarpys sanoi: -
"Uhkaatte tulella, joka palaa hetken ja sitten sammuu."
"Ette muista tuomion ikuista tulta, joka on varattuna jumalattomille."
Se sai viranomaiset raivon valtaan.
Hänet määrättiin poltettavaksi roviolla.
Oli sapatti.
Smyrnan juutalaiset tarjoutuivat keräämään risuja roviota varten.
Sehän rikkoi Mooseksen lakia.
Juutalaiset vihasivat Polykarpusta niin paljon.
Saatanan synagoga keräsi puut roviota varten.
Poltettavaksi määrätyt oli tapana naulita paaluun.
Polykarpus pyysi, ettei häntä naulittaisi.
Sotilaat sytyttivät tulen.
Smyrnan länsituuli puhalsi voimakkaasti, -
niin että tuli pakeni Polykarpuksesta poispäin.
Prokonsuli määräsi, että hänet surmattaisiin miekalla.
Niin Polykarpus kuoli.
Uuden testamentin mukaan kärsimys kuuluu kristityn elämään.
Kristuksen seuraajalle on luvassa vainoa.
Mitä omistautuneemmin uskova seuraa Kristusta, -
sitä vaikeammaksi hänen elämänsä muuttuu.
Smyrna, nykyään Izmir, on 2 miljoonan asukkaan kaupunki.
Satama on pysynyt purjehduskelpoisena.
Vuonna 1922 kreikkalaiset ajettiin maanpakoon.
Seurakunta on vironnut jälleen eloon.
Nykyään tuo pieni lauma tapaa satamassa erään talon kellarissa.
Tulva on koetellut seurakunnan tiloja pari kertaa, -
mutta seurakunta jatkaa toimintaansa.
He kärsivät uskonsa takia edelleen.
Kaupungissa on myös ortodoksikirkkoja.
Turkin ja Kreikan välillä on tietty jännite.
Sama jännite on jakanut Kyproksen kahtia.
Kaikkialla Turkissa syntyy pieniä uskovien ryhmiä.
He joutuvat maksamaan siitä. He kärsivät uskonsa vuoksi.
Kirje Smyrnan seurakunnalle rohkaisee heitä edelleen.
Hän, joka oli kuollut, eräsi eloon.
Hän antaa voitonseppeleeksi elämän.
Suomennos: Marianne Tenetz