o
JEESUKSEN KIRJEET SEURAKUNNILLEEN
DAVID PAWSON OPETTAA
EFESOS, USKOLLINEN MUTTA ILMAN RAKKAUTTA
Tässä näemme katukäytävää talojen edessä.
Sitä koristavat kauniit mosaiikit.
Katutasossa sijaitsi kauppoja ja ravintoloita.
Ylemmissä kerroksissa oli asuintiloja.
Tässä on voiton jumalatar, Nike.
Hahmo ojentaa laakeriseppeleen kilpailun voittajalle.
Seitsemän kirjeen kruunu tarkoittaa laakeriseppelettä.
Se on voittajan kruunu.
Jeesus sanoo: "Ole uskollinen, niin saat voitonseppeleeksi elämän."
Jos seisoo aivan rakennuksen edessä, -
huomaa, että rakennus on kaareva.
Eikö olekin hämmästyttävää?
Se on rakennettu erittäin taitavasti.
Rakennus on joka suuntaan kaartuva.
Olemme Efesoksessa, kirkossa.
Kirkko on rakennettu paljon Paavalin aikojen jälkeen.
Luen Jeesuksen kirjeen Efesoksen seurakunnan enkelille.
Näin sanoo hän, jolla on oikeassa kädessään seitsemän tähteä -
ja joka käyskentelee seitsemän kultajalkaisen lampun keskellä: -
Minä tiedän sinun tekosi, sinun vaivannäkösi ja kestävyytesi.
Minä tiedän, ettet voi sietää pahoja ihmisiä.
Sinä olet koetellut niitä, -
jotka sanovat itseään apostoleiksi vaikka eivät ole, -
ja olet havainnut heidät valehtelijoiksi.
Kestävyyttäkin sinulla on, -
olethan joutunut moneen vaivaan minun nimeni tunnustamisen tähden -
etkä ole antanut periksi.
Mutta sitä en sinussa hyväksy, että olet luopunut ensi rakkaudesta.
Muista siis, mistä olet langennut, -
käänny ja palaa tekemään ensi ajan tekoja.
Ellet tee parannusta, minä tulen luoksesi -
ja siirrän lamppusi paikaltaan.
Siinä teet kuitenkin oikein, että inhoat nikolaiittojen tekoja, -
joita minäkin inhoan.
Jolla on korvat, se kuulkoon, mitä Henki sanoo seurakunnille.
Sen, joka voittaa, minä annan syödä elämän puusta, -
joka on Jumalan puutarhassa.
Aloitamme kirjeen tutkimisen tarkastelemalla ensin kaupunkia.
Mikä Efesoksessa on sellaista, mikä auttaa tutkimustamme?
Sitten tarkastelemme seurakuntaa ja sanomaa seurakunnalle.
Luennot rakentuvat kolmen kohdan ympärille.
Efesos tulee ensimmäisenä. Se on lähimpänä Patmossaarta.
Efesos toimi Johannekselle aloituspisteenä evankelioinnissa.
Se on monin tavoin myös koko alueen tärkein kaupunki, -
vaikkakaan se ei ollut pääkaupunki.
Sen merkitystä korosti kuusi seikkaa.
Ensinnäkin Efesos oli tärkeä satamakaupunki.
Satamaa täytyi jatkuvasti syventää.
Se sijaitsi idän ja lännen tärkeiden valtaväylien varrella.
Kaupunki oli tärkeä kauppapaikka.
Välimeren kauppapaikoissa oli aina myös juutalaisia.
Kauppakeskuksissa oli aina juutalaiskortteli.
Efesos oli tärkeä myös poliittisesti. Se oli vapaasatama.
Se oli itsenäinen demokratia ja roomalaisten hallintokaupunki.
Roomalaiset kutsuivat Efesosta Aasian metropoliiksi.
Efesoksen kulttuuri oli hyvin merkittävä.
Herakleitos, tieteen isä, asui Efesoksessa 600 eKr.
Hän kehotti oppilaitaan tarkkailemaan ja analysoimaan, -
mikä on syy eri ilmiöiden taustalla.
Hän kehotti oppilaitaan löytämään logoksen, lain, -
logiikan ilmiöiden taustalla.
Sanasta 'logos' on tullut jokaisen tieteenalan osa.
Ilmatiede on toiselta nimeltä meteorologia.
On biologiaa, zoologiaa, psykologiaa ja sosiologiaa.
Jokainen tieteenhaara pyrkii vastaamaan miksi-kysymykseen.
Vuosisatoja myöhemmin apostoli Johannes mietti, -
mitä nimeä käyttää Jeesuksesta ennen Hänen syntymäänsä.
Johannes kutsui Häntä logokseksi, tekijäksi kaiken takana.
'Alussa oli Sana' voidaan kääntää: 'alussa oli joku kaiken takana'.
Tiede tarkastelee vain yksittäisiä osia.
Jos tarkastellaan kokonaisuutta, kaiken taustalla on Jeesus.
Hän on vastaus miksi-kysymykseen.
Muistatteko vanhan TV-mainoksen?
"Pääsit läpi -logiasta!"
Ymmärrät syitä ilmiöiden taustalla. Se kuvaa hienosti Jeesusta.
Efesoksessa järjestettiin urheilukilpailuja.
Ne vastasivat olympialaisia.
Efesoksessa oli hieno Celsuksen kirjasto.
Kirjaston mahtava julkisivu on restauroitu.
Kirjaston arkkitehtuuri on fantastinen.
Kirjasto on kaareva vaaka- ja pystysuuntaan.
Rakennus oli hyvin kapea.
Aivan kuin katselisi kalansilmälinssin läpi.
Rakennus näyttää kaartuvan.
Se on erittäin taitavasti rakennettu.
Efesoksessa oli suuri amfiteatteri.
Mahtuiko sinne 24 000 katsojaa? Kuitenkin todella paljon.
Seisoin teatterin näyttämöllä ja luin mellakasta, -
joka syttyi Paavalin tultua teatteriin.
Sanat kuuluivat selvästi yläriville asti.
Käytössä ei ollut äänenvahvistimia.
Efesos oli myös yhteiskuntaelämän keskus.
Yksi temppeleistä oli arvoesineiden säilytyspaikka.
Kaupunki tarjosi erikoisia ylellisyyksiä.
Helleaikoina kaduilla juoksutettiin vettä.
Kaikkialla oli suihkulähteitä virkistäytymistä varten.
Kaupunki oli myös uskonnollinen keskus.
Efesoksessa on jo hyvin varhain palvottu jumalatarta.
Siellä palvottiin naishahmoista hedelmällisyyden jumalaa.
Se juontaa juurensa Egyptin Isis-kulttiin.
Anatoliassa palvottiin Artemista.
Samaa juurta ovat Kybele, Heba, Qabalah ja Lat.
Joskus hahmo kuvataan äitinä, jolla on lapsi.
Kreikassa äitijumalan nimeksi tuli Artemis.
Roomalaiset muuttivat nimen Dianaksi.
Apostolien tekojen 19. luvussa esiintyy kreikankielinen Artemis.
Efesoksessa oli upea Artemiin temppeli.
Kuva esittää rekonstruktiota.
Temppeli on hajotettu ja rakennettu uudelleen 7 kertaa.
Eräs mies poltti temppelin Aleksanteri suuren syntymäpäivänä.
Temppeli oli yksi maailman seitsemästä ihmeestä.
Temppelin polttaja sai haluamaansa kuuluisuutta.
Temppeli oli antiikin maailman turistinähtävyys.
Gootit tuhosivat temppelin, joka kohosi uljaana kaupungin yllä.
Sen jälkeen temppeli joutui unholaan, -
kunnes brittiläinen insinööri löysi sen 10 vuoden etsinnän jälkeen.
Nykyään on jäljellä vain yksi pylväs.
Pylväikkö kuvastaa tietenkin metsää.
Se oli ihmisen tekemä metsä. Se oli omistettu luontoäidille ja puille.
Pylvään kapiteeli kuvastaa puiden latvustoa.
Temppelin arkkitehtuuri kuvastaa jumalattaren asuinpaikkaa, metsää.
Antiikin jumalattaren palvonta on jatkunut monin muodoin.
Äiti-poika-asetelmaa esiintyy jopa kirkossa.
Monet palvovat nykyään luontoäitiä.
Aivan kuin elämämme kuuluisi tälle olemattomalle hahmolle.
On olemassa Isä-Jumala, mutta luontoäiti on pötyä.
Temppelin sisällä oli tavallisen ruma patsas.
Se on Efesoksen museossa. Patsas esittää Artemista.
Mitä sitten ovat nuo roikkuvat kyhmyt? Rintoja, jotkut sanovat.
Toiset sanovat, että ne ovat munia tai viinirypäleitä.
Ne ovat hedelmällisyyden symboleja.
Itse uskon niiden olevan sonnien kiveksiä.
Artemikselle uhrattiin sonneja.
Niiden kivekset merkitsivät hedelmällisyyden lähdettä.
Patsas on todella ruma.
Kulttia vahvisti se, että Efesokseen putosi meteoriitti.
Se oli musta kivi, jonka pinnalla oli tämänkaltaisia kyhmyjä.
Ihmiset uskoivat, että Artemis oli tullut taivaasta.
Ap. t. 19:ssä mainitaan Artemiin taivaasta pudonnut kuva.
Sillä tarkoitettiin meteoriittia, jota säilytettiin temppelissä.
Samalla tavalla palvotaan kaaban mustaa kiveä Mekassa.
Artemiin palvontaan liittyi monia epämoraalisia rituaaleja.
Oli eunukkipappeja ja papittaria.
Riitit päättyivät hysteeriseen kiihkoon.
Voi arvata, mihin se johti.
Hopeakauppiaat rikastuivat, -
kun he valmistivat pienoispatsaita tuliaistavaraksi.
Patsaiden kysyntä väheni Paavalin saarnan jälkeen.
Paavali ei järjestänyt protestimarssia eikä -puhetta.
Hän vei hopeakauppiaiden asiakkaat. Se oli hieno keino.
Se on varmin keino ajan oloon.
Muuten ryhdymme rikkaviljan nyhtämiseen.
Efesos oli siis uskomuksiltaan ja tavoiltaan pakanallinen kaupunki.
Pääkadulla oli merkkejä, jotka ohjasivat bordelliin.
Kirjastosta kulki tunneli bordelliin.
Aviomies pistäytyi kirjastoon palautuksineen -
ja livahti salaa tunneliin.
Efesoksen museossa on esineitä, jotka viittaavat homoseksualismiin.
Se kertoo kaupungista paljon.
Kaupunkia on kutsuttu antiikin 'Turhuuden markkinoiksi'.
Kaupungin rauniot ovat edelleen hyvin vaikuttavia.
Efesoksen seurakunnasta kerrotaan UT:ssa hyvin paljon.
Ensimmäisenä Efesokseen saapui Apollos.
Sitten tulivat Aquila ja Priscilla.
Heidän jälkeensä tuli Paavali.
Paavali löysi Apolloksen opetuslapset.
Paavali kysyi: "Saitteko Pyhän Hengen, kun tulitte uskoon?"
Hyvin tärkeä kysymys!
Ihminen voi uskoa ilman, että hän on saanut Pyhää Henkeä.
On kuitenkin tärkeää, että uskova saa sen heti alussa.
Tästä kertoo kirjani ja videoni The Normal Christian Birth.
Paavali kastoi heidät, ja Pyhä Henki tuli heihin.
Heitä oli kaksitoista miestä. Siitä kasvoi vahva seurakunta.
Muutaman kuukauden kuluttua koko alue oli evankelioitu.
Efesos levitti evankeliumia.
Sitten saapui Johannes, melko varmasti Marian kanssa.
Oli liikuttavaa käydä apostoli Johanneksen haudalla.
Hän oli Jeesuksen opetuslapsi.
Efesoksessa syntyi Jeesuksesta harhaoppeja, -
etenkin harhaoppi, jonka nykyään tunnemme jehovan todistajina.
Väitettiin, ettei Jeesus ole täysin Jumala eikä täysin ihminen.
Kerinthos opetti harhaoppia Johanneksen päivinä Efesoksessa.
Kerrotaan, että eräänä päivänä Johannes-vanhusta vietiin kylpylään
Myös Kerinthos oli altaalla.
Johannes ei suostunut menemään veteen.
Vanhaa Johannesta kannettiin kirkkoon.
Joskus häneltä pyydettiin jokunen sana.
Hän sanoi aina saman asian: "Lapsoset, rakastakaa toisianne."
Sitä hän saarnasi jatkuvasti.
Lincolnshiressä eräs vanha mies tapasi aina rukoilla: -
"Herra, pyyhi seitit sydämestäni."
Eräs nuori mies sanoi lopulta: "Herra, tapa se hämähäkki."
Ikääntynyt apostoli Johannes kehotti seurakuntaa: -
"Lapsukaiset, rakastakaa toisianne."
Rakkaus oli asia, joka puuttui seurakunnasta.
Ensimmäinen Johanneksen kirje keskittyy rakkauteen.
Kuinka voi rakastaa Jumalaa, jos vihaa veljeään?
Mielenkiintoista.
Kirje on osoitettu Efesoksen seurakunnan enkelille.
Tutkijat ovat väitelleet, -
tarkoittaako enkeli taivaallista vai inhimillistä sanansaattajaa.
'Enkeli' tarkoittaa alunperin lähettiä.
Se on käännetty kaikkialla muualla tässä kirjassa 'enkeliksi'.
Toiset sanovat, että se tarkoittaa pastoria.
Itse en usko siihen. Pastoria ei kutsuta lähetiksi UT:ssa.
Lisäksi seurakunnissa ei ollut tuolloin yhtä pastoria.
Seurakunnan johdossa oli vanhimmisto.
Itse uskon, että sanantuoja oli enkeli.
Jätän sen avoimeksi. Taivaassa se nähdään.
Kysyn enkeleiltä: "Kuka se oli?"
Uskon, että enkeleillä on nimikkoseurakuntia.
Enkelit tarkkailevat jopa hiuskuontaloa.
Niin sanotaan 1. Kor. 11:ssa.
Enkelien vuoksi miehillä on lyhyt, naisilla pitkä tukka.
Anglikaanisessa rukouskirjassa sanotaan, -
että seurakunta kokoontuu yhdessä enkelten kanssa.
Palvomme seurakuntana yhdessä enkelten kanssa.
Painopiste on sanomassa, ei sanantuojassa.
Jeesuksen esittely liittyy ensimmäisen luvun näkyyn.
Se korostaa, että Jeesus liittyy heihin ja he liittyvät Jeesukseen.
Jeesus pitää heitä kädessään tiukalla otteella.
Hän pitää heitä kädessään.
Toisaalta Jeesus käyskentelee heidän keskellään.
Jeesus tarkastelee seurakuntaa jatkuvasti.
Kirje on kuin koulun todistus.
'Yrittää kovasti.' 'Voi suoriutua paremmin.'
Kirje on kuin lukuvuositodistus.
Katsotaanpa sitten kiitoksia.
Jeesus sanoo: "Minä tiedän sinun tekosi".
Jeesus tietää tarkalleen, mitä seurakunnissa tapahtuu.
Hän tietää julkiset ja salatut asiat.
Hän tietää todellakin kaiken.
Hän tarkastelee tietämättämme seurakuntiamme perin pohjin.
Jeesus mainitsee kolme kiitoksen aihetta: -
vaivannäön, kestävyyden ja valveutuneisuuden.
Ensinnäkin seurakunta näkee vaivaa. Se on toimelias ja ahkera.
He ovat omistautuneet puurtamaan seurakunnan eteen.
He raatavat ja panostavat aikaa, energiaa ja rahaa.
Työ on raskasta, väsyttävää ja vaativaa.
Efesolaiset eivät olleet väsyneet tekemään hyvää.
He eivät ajatelleet jättävänsä töitä nuorempien huoleksi.
He olivat omistautuneet.
Antiikin maailmassa 'efesolainen' tarkoitti samaa kuin 'innokas'.
Jos joku oli innokas, sanottiin, että hän on efesolainen.
Toiseksi Jeesus kehui seurakuntaa kestävyydestä.
Seurakunta oli joutunut vaivaan, mutta se ei ollut antanut periksi.
Suurin paine tuli kenties kauppiailta.
Ellei kuulunut kauppakiltaan, kaupankäynti oli mahdotonta.
Seurakunta kohtasi sosiaalista syrjintää.
Silti he olivat kestäviä ja voittoisia.
Kolmanneksi seurakunta oli hyvin valveutunut.
He pystyivät erottamaan väärän opetuksen.
Mitenköhän on nykyisten seurakuntien laita?
Efesolaiset tunsivat Jumalan Sanan erittäin hyvin.
He erottivat, milloin opetus oli vääristynyttä.
He pyrkivät totuuteen ja seurakunnan puhtauteen.
He tiesivät, että väärät uskomukset aiheuttavat väärää käyttäytymistä.
Oli niitä, jotka olivat nimittäneet itse itsensä apostoleiksi.
Oikea apostoli tai profeetta kyllä tunnistetaan.
Ei tarvitse esitellä itseään profeetaksi.
Sen tulisi herättää pikemminkin epäluuloja.
Aivan kuin he haluaisivat peitellä jotakin.
Efesoksessa harjoitettiin siis kirkkokuria.
Sitä harjoitettiin jäseniä ja opettajia kohtaan.
He eivät sallineet väärää opetusta.
Seurakunnassa vihattiin harhaoppeja.
Emme tiedä nikolaiitoista paljoakaan.
Efesolaiset tiesivät, että nämä olivat väärässä.
Jeesus sanoi, että Hänkin inhosi samaa.
Tiesitkö, että seurakunnassa on sija myös vihalle?
Jeesus vihaa ja inhoaa tiettyjä asioita.
Mitä lähempänä on Jeesusta, sitä enemmän vihaa tiettyjä asioita.
Paavali kehottaa Room. 12:ssa vihaamaan pahaa.
Psalmissa 139 sanotaan, että vihaan Sinun vastustajiasi.
Joskus viha on paikallaan.
Sen on kohdennuttava väärää opetusta vastaan.
Efesos kuulostaa kelpo seurakunnalta.
Heidän uskonsa ja käytöksensä olivat moitteettomia.
Missä tuo täydellinen seurakunta on? Haluamme liittyä siihen.
Jos liittyy täydelliseen seura- kuntaan, se menee pilalle.
Seurakunta on erittäin hyvä. Se on uuttera, kestävä ja valveutunut.
Yksi puute pilaa kaiken.
Jeesus jopa uhkaa sulkea tuon tärkeän seurakunnan.
Jeesus sekä perustaa että lakkauttaa seurakuntia.
Hän ei halua seurakuntaa, joka ei loista todellista valoa.
Se on Hänelle hyödytön.
Hän olisi mieluummin ilman Efesoksen kaltaista seurakuntaa.
Se tuntuu käsittämättömältä.
Yksi pieni puute tuntuu meistä mitättömältä.
Jeesukselle se on ratkaiseva. Hän uhkaa lopettaa seurakunnan.
He olivat luopuneet jostakin, mikä heillä kerran oli ollut.
He olivat hylänneet jotakin.
Mikä se oli?
Se oli ensi ajan rakkaus.
Voisi kysyä, oliko se rakkaudettomuutta Jumalaa, Herraa -
toisiaan vai kadotettuja kohtaan.
Katsotaanpa, mitä mieltä olette.
Mitä se oli mielestänne ensisijaisesti?
Kuka ajattelee, että he olivat luopuneet rakkaudesta Herraan?
Kaikki ovat sitä mieltä.
Minusta he olivat luopuneet rakkaudesta toisiaan kohtaan.
Kaikki kolmehan liittyvät tiiviisti toisiinsa.
Sen perusteella, mitä Johannes kirjoitti ja sanoi, -
minusta tuntuu, että kyseessä oli keskinäisen rakkauden puute.
Johannes sanoi: "Jos ei rakasta veljeä, ei rakasta Jumalaa."
Suurimman vaikutuksen ulkopuolisiin tekee juuri keskinäinen rakkaus.
He eivät näe Jumalan rakkautta, vaan keskinäisen rakkauden.
Se on todiste siitä, että rakkautta on olemassa, -
että kaksi erilaista ihmistä voivat rakastaa toisiaan.
Luulen, että kyseessä ovat kaikki kolme.
Silti keskinäisen rakkauden merkitys korostuu.
Se toimii yhdistävänä tekijänä kahden muun suuntaan.
Eräässä käännöksessä mainitaan nimenomaan keskinäinen rakkaus.
Luulen, että tässä tarkoitetaan juuri sitä.
Miten vika korjataan?
Paavali sanoi Efesoksen lähistöllä sijaitsevalle Kolossalle: -
"pukeutukaa rakkauteen, mikä on täydellisyyden side."
Jos rakkaus puuttuu, seurakuntayhteyden side katkeaa.
Muodostuu kuppikuntia ja puolueita.
Keskinäinen rakkaus on täydellisyyden side.
Miten keskinäinen rakkaus saavutetaan?
On kolme tärkeää askelta.
Muista, käänny ja palaa.
Ensimmäinen lääke rakkaudettomuutta vastaan -
on muistaa ajat, jolloin oli vielä rakastunut.
Koeta muistaa, millaista oli, kun rakkaus vielä vaikutti.
Ensimmäinen askel on muistaa.
Jeesus käskee muistelemaan ensi aikoja, vanhoja hyviä aikoja.
Meistä jokainen voi luultavasti todistaa, -
että uskonelämän alkuvaiheissa meillä oli enemmän rakkautta -
Jumalaa, toisiamme ja kadotettuja kohtaan.
Seuraava askel on kääntyminen.
Ensin muistellaan, sitten palataan nykyhetkeen ja käännytään.
Käännetään matkan suunta.
Tämä ei ole tunnepitoista rakkautta.
Toisinaan tunnemme helliä tunteita, toisinaan emme.
Silti voi rakastaa, olipa tunteita tai ei.
Silloin alkaa kolmas vaihe: palaaminen.
Jeesus kehottaa: palaa tekemään ensi ajan tekoja.
Tämä tuntuu melkeinpä nurinkuriselta.
Jos muistelee ensi ajan rakkautta -
ja toistaa sitä, mitä silloin teki, -
huomaa, että rakkaus palaa takaisin.
Aivan kuin kysyisi mieheltä: Koska viimeksi veit kukkia tai suklaata?
Tee uudelleen niin ja katso, palaako rakkaus.
Joskus vaimo voi kysyä: "Mitä tällä kerralla olet tehnyt?"
Eikö olekin hieno neuvo?
Tee ulkoiset toimet, niin tunne palaa sisikuntaan.
Muista ensi ajan rakkautta ja tee samat asiat jälleen, -
vaikka ei tuntuisi siltä, ja katso, mitä tapahtuu.
Se on hieno neuvo.
Palaa tekemään ensi ajan tekoja.
Mielessäni on O'Henry.
Muistatteko O'Henryn kertomuksen köyhästä pariskunnasta?
Miehellä oli kaunis kello ja naisella pitkä kaunis tukka.
Joulu oli tulossa. Heillä ei ollut rahaa lahjoihin.
Nainen myi tukkansa peruukintekijälle -
ja osti ketjun miehen kelloon.
Mies myi kellonsa ja osti vaimolle hiusharjan.
Se on varsinainen nyyhkytarina.
Sillä tavalla toimii, kun on rakastunut.
Palaa tekemään ensi ajan tekoja.
Se on hyvin käytännöllinen neuvo.
Sitten Jeesus kehottaa: "Jolla on korvat, se kuulkoon."
Kehotus koskee aina myös yksittäisiä jäseniä.
Ensimmäinen voitto saavutetaan aina seurakunnan sisällä.
Aina täytyy aloittaa ensin itsestä.
Ihminen voi muuttaa vain omaa käytöstään.
Koko seurakunta on voinut menettää ensirakkauden, -
mutta hanki sinä takaisin omasi.
Jeesus varoitti aluksi, että hän voi sulkea seurakunnan.
Nyt hän tekee mahtavan lupauksen.
Rangaistus on yhteisöllinen, mutta lupaus on yksilökohtainen.
Jeesus ei anna lupausta seurakunnalle, vaan yksilöille.
Jokainen on vastuussa omasta osuudestaan.
Jeesus haluaa palkita yksilöt.
Jeesus lupaa: "Sen, joka voittaa, -
"minä annan syödä elämän puusta, joka on Jumalan puutarhassa."
Ihminen ei ole saanut syödä tuosta puusta sen jälkeen, -
kun Aadam ja Eeva karkotettiin paratiisista.
Tiedemiehet haluaisivat mielellään löytää tuon puun, -
ikuisen elämän lähteen, joka poistaa kuoleman.
Paratiisin elämän puu esiintyy uudelleen Ilm. 22:ssa.
Puu on virran haaran keskellä Uudessa Jerusalemissa.
Se antaa hedelmää joka kuukausi.
Ryhdyn taivaassa hedelmädieetille.
Niin olivat Aadam ja Eevakin.
Liha tuli ruokavalioon vedenpaisumuksen jälkeen.
Elämän puun hedelmä pitää meidät täydellisen terveinä.
Mikään seurakunta ei ole täydellinen, -
mutta sitä ei saa käyttää tekosyynä.
Jokaisen on huolehdittava omasta osuudestaan.
Totteliko seurakunta?
Kävimme Pyhän Marian kirkon raunioilla.
Se oli hyvin suuri kirkko.
Kirkon takana oli kasteallas.
Mietin siinä seisoessani, kuinka moni sai siellä kasteen.
Se oli suurin kirkko kaikista seitsemästä seurakunnasta.
Näyttää vahvasti siltä, että seurakunta totteli.
Antiokiassa, Itä-Turkissa, toimi eräs piispa 100-luvulla.
Piispan nimi oli Ignatius.
Ignatius lähetti Efesokselle kirjeen. Kirje on säilynyt.
Kirjeessä Ignatius onnittelee heitä kolmesta asiasta.
Efesolaiset olivat pysyneet uskollisina jopa kuolemaan asti.
Jotkut olivat kuolleet Jeesuksen uskon tähden.
Toiseksi efesolaiset olivat puhdasoppisia.
He olivat pitäytyneet totuudessa.
Ennen kaikkea efesolaiset tunnettiin rakkaudesta.
Eikö olekin hienoa? He tottelivat Jeesusta.
Heistä oli tullut uudelleen rakastava seurakunta.
Sellainen maine Efesoksella oli 100-luvulla.
Efesoksessa järjestettiin jopa kirkolliskokous vuonna 431.
Se järjestettiin Pyhän Marian kirkossa.
Efesoksessa järjestettiin hyvin tärkeä kirkolliskokous.
Kokouksessa tehtiin ainakin 3 tärkeää päätöstä.
Kaksi päätöstä ovat mieluisia, yksi päätös on mielestäni väärä.
Ensinnäkin kirkolliskokous päätti Uuden testamentin kaanonista.
He päättivät, mitkä kirjat otetaan Uuteen testamenttiin.
Liikkeellä oli monenlaisia epäaitoja tekstejä, -
esimerkiksi Tuomaan ja Pietarin evankeliumit.
Vuoden 431 kirkolliskokous päätti, mitkä kirjat otetaan Raamattuun.
Mukaan otettiin Ilmestyskirja.
Silloin Ilmestyskirjan asema vahvistettiin Raamatussa.
Se oli tärkeää etenkin Efesokselle.
Toiseksi kokouksessa käsiteltiin Jeesuksen olemusta.
Silloin oli liikkeellä monenlaisia käsityksiä -
Jeesuksen jumaluudesta ja inhimillisestä olemuksesta.
Kolmannesta päätöksestä en ole lainkaan iloinen.
He julistivat opin tuhatvuotisesta valtakunnasta harhaopiksi.
Taustalla oli Augustinuksen ajattelu.
Sen jälkeen ei enää uskottu, -
että Jeesus tulee hallitsemaan maan päälle tuhanneksi vuodeksi.
Siitä lähtien kristittyjen toivo on ollut taivaassa, ei täällä.
Ihmiset ovat erehtyväisiä.
On hyvä opetella erottamaan hyvät ja virheelliset asiat.
Jeesuksen kirjeessä moititaan rakkaudettomuudesta.
Lopulta Efesos tunnettiin rakkaudesta ja totuudesta.
Seurakunta säilyi vuosisatojen ajan.
Nykyään ei ole jäljellä kaupunkia eikä seurakuntaa.
Efesoksessa ei ole kristittyjä -
eikä ihmisiä ylipäätään.
Kaupunki on raunioina.
Yksi maailman 7 ihmeestä, Artemiin temppeli, sijaitsi Efesoksessa.
Sen kiviä käytettiin myöhemmin kirkkorakennuksissa.
Kristinusko syrjäytti pakanauskonnot.
Nykyään kohtaamme vastaavan ongelman, synkretismin.
Koemme painostusta muista uskonnoista.
Pysymmekö uskollisina Jeesukselle?
Jeesus ei salli sekoittumista.
Efesolaisia koeteltiin samoin kuin meitä koetellaan.
Pysymmekö uskollisina Jeesukselle silloinkin, -
kun erottaudumme selkeästi muusta yhteiskunnasta?
Vaikka olisimmekin valmiita kuolemaan uskomme tähden, -
mutta jos meillä ei ole rakkautta...
se on hyödytöntä.
Tämän kirjeen jälkeen on syytä lukea 1. Kor. 13.
Rukoillaan.
Herra Jeesus, auta meitä laittamaan asiat tärkeysjärjestykseen.
Auta meitä pukeutumaan rakkauteen, mikä on täydellisyyden side.
Tunnustamme, että seurakuntamme ovat tässä vajavaisia.
Olemme turhautuneita, koska emme osaa korjata sitä.
Auta meitä kuulemaan äänesi, jotta voisimme voittaa.
Kiitos kirjeestä, joka puhuttelee meitä yhä.
Totelkaamme sitä Sinun nimesi tähden. Aamen.
Suomennos: Marianne Tenetz