o
JEESUKSEN KIRJEET SEURAKUNNILLEEN
DAVID PAWSON OPETTAA
KIUSAUKSET JA KOETTELEMUKSET
On hämmästyttävää, -
että Uudesta testamentista yli 40 prosenttia on kirjeitä.
Se on yllättävää. Vanhassa testamentissa kirjeitä on niukalti.
Kirjeet ovat luonteeltaan ainutlaatuisia.
Ne ovat eläviä. Niissä käsitellään elävän elämän tilanteita.
Ne eivät ole systemaattisia teologian luentoja.
Ne liittyvät tiiviisti arkielämään.
Tavallisesti kiinnitämme enemmän huomiota apostolien kirjeisiin -
kuin Jeesuksen kirjeisiin.
Seuraavilla luennoilla tutkimme Jeesukselta saamiamme kirjeitä.
Johannes toki toimi kirjurina.
Tuolloin käytettiin ammattimaisten kirjureiden palveluksia, -
jos haluttiin kirjoittaa vaikkapa kirje.
Kirjuri kirjoitti sanelun perusteella.
Näin syntyivät seitsemän kirjettä seitsemälle seurakunnalle.
Jeesus saneli ne. Ne ovat ainoita Hänen suoraan sanelemiaan kirjeitä.
Silti seurakunta on jättänyt ne suurelta osin huomiotta.
Seurakunta haluaa mieluusti unohtaa koko Ilmestyskirjan.
Ilmestyskirja jakaa mielipiteitä.
Toiset pakenevat sitä, toiset jäävät siihen jumiin.
Toiset pelkäävät lukea sitä. Toiset eivät pääse siitä yli.
Seitsemän kirjettä ovat ainoat Jeesuksen kirjoittamat kirjeet.
Hän ei koskaan kirjoittanut kirjaa. Kerran Hän kirjoitti sormellaan.
Hän kirjoitti maahan. Kirjoitus on tietenkin hävinnyt.
Jeesus kirjoitti seitsemän kirjettä seurakunnilleen.
Mielestäni ne ansaitsevat enemmän huomiota kuin muut.
Alkutervehdys on Jeesukselta, Häneltä, joka on.
Miksi Jeesus valitsi juuri nämä seitsemän seurakuntaa?
Miksei Hän valinnut Jerusalemin, Antiokian tai Rooman seurakuntia?
Hän kirjoitti seitsemän kirjettä seitsemälle seurakunnalle.
Mikä Aasian 7 seurakunnassa on niin tärkeää ja erikoista?
Vastaus löytyy maantiedosta ja historiasta.
Näytän ensiksi satelliitti- kuvan Turkista ja Kreikasta.
Kuva on otettu noin 320 kilometrin korkeudesta.
Silmiinpistävintä on se, -
miten vihreä sekä keltainen ja ruskea väri jakautuvat.
Värithän kuvaavat maan kasvillisuutta.
Kreikka on vihreä, -
mutta Turkki, Vähä-Aasia, -
on enimmäkseen karua ja paljasta.
Pohjoisessa, Mustanmeren rannalla, on hedelmällinen vyöhyke.
Suurin osa Turkista on karua ja hedelmätöntä.
Poikkeuksena on lounaiskulman hedelmällisempi alue.
Kaikki seitsemän seurakuntaa sijaitsevat tällä alueella.
Itsessään jo se on melko erikoista.
Hedelmällisyys johtuu joista, -
jotka virtaavat vuorilta Egeanmereen.
Joet muodostavat erittäin hedelmällisiä laaksoja.
Laaksot olivat vauraita.
Kulttuuri ja politiikka pystyivät kehittymään.
Muodostui tärkeitä keskuksia.
Tarkastellaanpa seuraavaksi alueen karttaa.
Siitä asia käy ilmi vielä selvemmin.
Etelän suurin joki on hyvin mutkitteleva.
Sen nimi on Iso-Menderes. Sana 'meanderi' tulee joen nimestä.
Meanderi tarkoittaa jokiuoman mutkaa.
Ylempänä ovat Pieni-Menderes, Gediz ja Bakircay.
Joet muodostavat hyvin hedelmällisiä laaksoja.
Alueet olivat siksi hyvin vauraita.
Siirrän tätä kynttilää nyt.
On kuuma jo muutenkin.
Jokien suulle Egeanmeren rannikolle muodostui satamakaupunkeja.
On Miletos, Efesos ja Smyrna.
Niistä on jäljellä enää Smyrna, nykyään Izmir.
Kävelin vaimoni kanssa Izmirin rantakadulla.
Näimme Turkin merivoimien aluksia ja sukellusveneitä.
Muut satamat ovat jo liian matalia.
Joet kuljettavat mukanaan maata.
Esimerkiksi Efesos sijaitsee nykyään 5 kilometriä rannikolta.
Tuolloinhan se sijaitsi meren rannalla.
Hedelmällisyyden ja satamakaupunkien lisäksi -
alue tunnettiin tieverkostostaan.
Pohjoisesta, Troaksesta, tuli tie.
Tie kulki rannikolla Pergamonin, Smyrnan ja Efesoksen kautta.
Toinen tie kulki sisämaassa.
Nämä valtaväylät yhdistivät Euroopan, Afrikan ja Aasian.
Alue oli siis merkittävä risteys.
Kulkija saattoi valita Pergamonin, Smyrnan ja Efesoksen reitin -
tai hän saattoi kulkea Pergamonista Tyatiraan, -
Sardekseen, Filadelfiaan, Laodikeaan ja eteenpäin.
Alueen läpi kulki tärkeä idän ja lännen välinen reitti.
Tämän alueen hallitsija oli merkittävässä asemassa.
Alue on siis historiallisesti ja maantieteellisesti tärkeä.
Alueen tapahtumat vaikuttivat koko maailmaan.
Siirrytäänpä historiaan.
Tarkastelimme jo jokia ja teitä.
Persialaiset rakennuttivat kuninkaallisen tien, -
joka päätyi lännessä Sardekseen.
Tie kulki Persiaan ja sieltä itään, Intiaan ja Kiinaan.
Alueen sijainti on siis hyvin keskeinen.
Läntisen Välimeren laivat saapuivat satamiin.
Niiden kuljettamat tavarat vietiin sisämaahan.
Alueella oli paljon kauttamatkustajia.
Tuo hedelmällinen, vauras alue sijaitsi keskiössä.
Palataanpa historiassa kuningas Kroisoksen aikaan.
Hän oli Lyydian kuningas. Lyydia sijaitsee täällä.
Kroisos tunnetaan rikkaudestaan.
Hän keksi ensimmäisenä rahan lyömisen.
Kolikot olivat kätevä vaihdantaväline.
Saamme kiittää kolikoista kuningas Kroisosta.
Kun kreikkalaiset halusivat laajentaa aluettaan, -
tämä oli tietenkin ensimmäinen paikka valloituslistalla.
Alue on täynnä kreikkalaista kulttuuria ja uskontoa.
Siellä oli kirjastoja, temppeleitä ja jumalpatsaita.
Kreikan vaikutus on voimakas pohjoisessa.
Kreikkalaiset eivät päässeet Filadelfiaa kauemmas.
Ihmiset Fryygiassa olivat hyvin peräänantamattomia.
He eivät piitanneet kreikkalaisuudesta.
Kreikkalaiset perustivat Filadelfian lähetysasemaksi.
Sen oli määrä levittää kreikan kieltä ja kulttuuria ylätasangolle.
Filadelfian kaupunki toimi siis alusta asti lähetysasemana.
Jeesus sanoi Filadelfialle: "Edessäsi on avoin ovi."
Kreikkalaisten jälkeen tulivat roomalaiset.
Heidän mukanaan tulivat laki ja järjestys.
Monet Vähän-Aasian kaupungeista olivat Rooman hallintokaupunkeja.
Niissä järjestettiin oikeudenkäyntejä.
Roomalaiset perustivat vankilasaaren Patmokselle.
Poliittiset vangit lähetettiin Patmoksen saarelle.
Se sijaitsee n. 100 kilometriä Efesoksesta.
Poliittiset vangit lähetettiin saarelle loppuelämäkseen.
Heidän tehtävänään oli hakata graniittia louhoksissa.
Siellä kirjoitettiin Ilmestyskirja.
Siellä Johannes sai ilmestykset.
Alueella on merkittävä historia. Lyydian kuningas Kroisos.
Kreikkalaiset, roomalaiset.
Sitten tulivat kristityt Konstantinopolista, Byzantionista.
Bysantin vallan aikana alueella oli kristillisiä kirkkoja.
Niiden raunioita on nähtävissä vieläkin.
Alueella vaikuttaa yhä ortodoksikirkko ja -piispa.
Koko alueesta tuli kristitty.
Monet kirkot tehtiin kreikkalaisten ja roomalaisten rakennusten päälle.
Efesoksen Johanneksenkirkossa on kiviä Dianan temppelistä.
Turkkilaiset valloittivat alueen 1300-luvulla.
Alueelle muodostettiin turkkilaisvaltio.
Silloin suurin osa kirkoista katosi. Kirkot suljettiin.
Eräs kirkko, jonka Jeesus lupasi säilyvän, säilyikin.
Palaamme siihen kirjeiden yhteydessä.
Brititkin ovat olleet alueella.
Britit rakensivat rautateitä laaksoihin.
Mies nimeltä Wood toimi pääinsinöörinä.
Hän etsi Dianalle omistettua temppeliä Efesoksessa 10 vuotta.
Kukaan ei tiennyt sen sijaintia.
Rautatieinsinööri etsi sitä 10 vuotta.
Hän löysi sen viimeisinä viikkoinaan Turkissa.
Kerron vielä yhden henkilö- kohtaisesti kiinnostavan asian.
1920-luvulla Smyrnassa eli eräs nuorimies nimeltä Alec.
Hänellä oli kreikkalainen isä ja baijerilainen äiti.
Sodan jälkeen hän näki ensimmäisen auton, Fordin Thin Lizzyn.
Hän oli lumoissaan autosta.
Kun turkkilaistet valloittivat Smyrnan, Alec pakeni.
Hän saapui Lontoon Batterseahin.
Hän meni Battersean teknilliseen korkeakouluun.
Hän ryhtyi autonsuunnittelijaksi. Hänen nimensä oli Alec Issigonis.
Hän suunnitteli Morris Minorin ja Minin.
Hän pelasti brittiläisen autoteollisuuden.
Minulla oli siten Smyrnassa erikoinen kiinnostuksen kohde.
Olen ollut mukana tämän 45-vuotiaan Minorin kunnostuksessa.
Halusin ajaa sillä tänne, mutta meillä oli liikaa tavaraa.
Kelikään ei ollut sopiva.
Tämä alue näyttää olleen kaiken keskus.
Teimme alueelle kiertomatkan maaliskuussa.
On merkittävää ja kiehtovaa nähdä nuo paikat omin silmin.
Seitsemän seurakuntaa olivat Jeesukselle niin tärkeitä, -
että Hän kirjoitti niille kirjeet.
Nyt seuraa jotakin järkyttävää.
Myös Saatana sijoitti alueen kärkeen tärkeysjärjestyksessään.
Saatana, Paholainen, on langennut enkeli.
Hän ei pysty olemaan kaikkialla samanaikaisesti, kuten Jumala.
Hänen täytyy siis valita asuinpaikkansa. Hän vaeltaa.
En tiedä hänen nykyistä olinpaikkaansa.
Jos hän vaivaa sinua, sinun täytyy olla tärkeä henkilö.
Hän voi olla kerrallaan vain yhdessä paikassa.
Hänellä on agentteja, alueruhtinaita.
Hänen täytyy siis valita asuinpaikkansa.
Tämä oli hänen kotinsa kirjeiden kirjoittamisaikaan.
Jeesus sanoi Pergamonille: "tiedän, missä sinä asut," -
"siellä, missä Saatanalla on valtaistuimensa."
Myöhemmin Hän sanoo: "siellä missä Saatana asuu."
Saatana siis asui täällä, kun seitsemän kirjettä laadittiin.
En kertonut sitä teille, kun olimme Pergamonissa.
En ollut täysin käsittänyt sen merkitystä.
Vaimoni tunsi painostavan ilmapiirin Pergamonissa.
Paikka on rakennettu n. 360 metriä korkean mäen laelle.
Kerron enemmän, kun käsittelemme kirjettä.
Paikka on pelottava. Onneksi en käsittänyt sitä siellä.
Siellä oli Saatanan valtaistuin, jolta hän hallitsi valtakuntaansa.
Kun käsitin asian merkityksen, ymmärsin, -
että se vaikutti lähellä oleviin seurakuntiin erityisellä tavalla.
Kirjeistä käy ilmi, että kolme turmeltuneinta seurakuntaa -
sijaitsivat tuon paikan lähellä, lähimpänä Saatanan istuinta.
Niissä esiintyi epäjumalan- palvontaa ja moraalittomuutta.
Sardes oli kuolemaisillaan.
Kolme pohjoisen seurakuntaa olivat lähimpänä Saatanan asuinpaikkaa.
Sinne hän aina palasi kuljettuaan maita mantuja.
Keskimmäiset seurakunnat, Smyrna ja Filadelfia, -
eivät kokeneet samanlaista vastustusta, -
ja ne olivat taistelleet hyvin.
Jeesus ei löytänyt niistä moitittavaa.
Niiden kokemat vainot olivat juutalaisten aiheuttamia.
Pohjoisen seurakuntien ongelmat liittyivät -
pakanamaailman epäjumaliin ja moraalittomuuteen.
Efesos ja Laodikea olivat kaikkein huonokuntoisimmat.
Jeesus harkitsee jopa niiden lopettamista.
Ne eivät kärsi juutalaisten tai pakanoiden aiheuttamista vainoista.
Ne kärsivät kristittyjen omahyväisyydestä.
Ne ovat viilenemässä.
Toinen on menettänyt ensirakkauden, toinen on haalea.
Ne eivät koe Saatanan vastustusta.
Mitä kauempana on Saatanasta, sitä isompi ongelma on itsetyytyväisyys.
Se on hämmästyttävää.
Saatana haluaa perustaa valta- istuimensa tärkeimmälle paikalle.
Pergamon on hänelle ihanteellinen kotipaikka.
Hän pitää korkeista paikoista. Hänhän vei Jeesuksenkin vuorelle.
Hän haluaa katsella valtakuntaansa.
Pergamon on hänelle ihanteellinen kotipaikka.
Pergamon sijaitsee korkean mäen laella.
Sieltä Saatana tähysti valtakuntaansa.
Jeesus kirjoitti kirjeet seurakunnille, -
jotka sijaitsivat pahan valtaistuimen juurella.
Jeesukselle ne ovat tärkeitä muistakin syistä.
Aivan kuin Jeesus olisi tahtonut sanoa: -
"Jos seurakunta säilyy täällä, se voi säilyä missä tahansa."
Hänkin keskittyi tälle alueelle.
Hän lähetti palvelijoitaan tälle pienelle alueelle.
Ensimmäisenä tuli Apollos, Aleksandriassa syntynyt oppinut.
Hän oli etevä Vanhan testamentin opettaja.
Hän oli messiaaninen juutalainen.
Hän oli ensimmäinen tulija. Hän tuli Efesokseen, avainkaupunkiin.
Hän opetti juutalaisille Messiaasta.
Hän ei tuntenut Pyhää Henkeä eikä kristityn kastetta.
Silti hän teki hyvän pohjatyön.
Häntä seurasivat Aquila ja Priscilla.
He olivat tulleet Roomasta, -
koska Claudius oli karkottanut kaikki juutalaiset Roomasta.
Keisari ei sietänyt juutalaisia Roomassa.
Aquila ja Priscilla saapuivat tälle alueelle.
He tapasivat Apolloksen ja täydensivät hänen tietojaan.
He seurasivat Apollosta työssä.
Sitten Pyhä Henki lähetti Paavalin.
Toisella lähetysmatkallaan Paavali aikoi Vähään-Aasiaan, -
mutta Pyhä Henki ei sallinut sitä.
Paavali lähetettiin Troijaan, Filippiin ja Kreikkaan.
Paluumatkalla hän poikkesi Efesokseen.
Hän palasi Efesokseen kolmannella lähetysmatkalla.
Hän vietti Efesoksessa 3 vuotta, enemmän kuin missään muualla.
Se oli poikkeuksellista.
Tuloksena koko alue kuuli Jumalan Sanaa.
Sinä aikana perustettiin kaikki muut seurakunnat.
Esimerkiksi Epafras toimi Hierapoliissa, -
Laodikeassa ja Kolossassa.
Se mainitaan Kolossalaiskirjeessä.
Tuolloin koko Aasia kuuli Jumalan Sanan.
Evankeliumi valloitti Saatanan valtakunnan.
Paavali lähti Efesoksesta, mutta lähetti sinne Timoteuksen.
Paavali kirjoiti kirjeen Timoteukselle Efesokseen.
Sitten Paavali kirjoitti efesolaiskirjeen.
Emme tiedä, kirjoittiko hän vain efesolaisille vai koko alueelle.
Vanhimmissa käsikirjoituksissa ei mainita Efesosta.
Se on ainoa kirje, jossa ei käsitellä yksittäisiä ongelmia.
Se on luonteeltaan yleinen kirje.
Tuntuu, että kirje oli tarkoitettu luettavaksi koko Vähässä-Aasiassa.
Paavalin jälkeen saapui Johannes sekä Maria, Jeesuksen äiti.
Siitä on vankkoja todisteita.
Jeesushan oli ristillä uskonut äitinsä Johanneksen huollettavaksi.
Efesoksen pääkirkkoa kutsutaan yhä Pyhän Marian kirkoksi.
Paikalliset tietävät osoittaa myös talon, -
jossa Marian kerrotaan asuneen.
Johannes kirjoitti täällä evankeliumin ja kirjeet.
Ilmestyskirjan hän kirjoitti Patmossaarella.
Kristityt ovat siis tehneet alueella vilkkaasti lähetystyötä.
Lisäksi Filippos tuli Hierapolikseen.
Hänet murhattiin ja haudattiin siellä.
Apostoleista Filippos, Johannes, Paavali ja muut toimivat täällä.
Alue tuntuu olevan avain pakanamaailman evankelioimiseen.
Tiedämme Efesoksesta enemmän kuin muista tuon ajan seurakunnista.
Näettehän, että jotakin on rakentumassa.
Nyt liikutaan ensimmäisen vuosisadan loppuvaiheilla.
Vuosiluku on n. 96 jKr.
Kaikki apostolit olivat kuolleet, -
kaikki olivat kohdanneet väki- valtaisen lopun, paitsi Johannes.
Johannes on vankina. Hän on hyvin vanha.
Miten kauan hän jaksaa vankilassa?
Seurakunnissa oli toisen tai kolmannen sukupolven kristittyjä.
Apostoleista oli jäljellä enää Johannes, joka hänkin oli jo vanha.
Seurakunta eli vauraalla alueella. Paineet olivat kovia.
Paineita aiheuttivat uskonnolliset ja pakanalliset vaatimukset.
Ne vaikuttivat sekä uskoon että käyttäytymiseen.
Seurakunta kohtasi suurimman mahdollisen vastuksen.
Lukiessani kirjeitä saan sellaisen vaikutelman, -
että Jeesus on huolissaan seurakuntansa selviytymisestä -
tilanteessa, jossa apostolit olivat kuolleet.
Ensimmäinen sukupolvi on aina hyvin innoissaan.
Toinen ja kolmas sukupolvi eivät ole yhtä innostuneita.
Tiedämme Jeesuksen joskus ihmetelleen, -
meneekö evankeliumi eteenpäin.
Se saattaa kuulostaa melkeinpä pilkalta, -
mutta Jeesus todellakin sanoi: "Löytääkö Ihmisen Poika uskoa?"
Hänellä ei ollut vaihtoehtoista suunnitelmaa.
Hänellä oli kourallinen miehiä, kalastajia.
Hän ei kirjoittanut kirjoja. Hän vain istutti Sanansa näihin miehiin
Ensimmäisen vuosisadan lopussa oli selvä murroskohta.
Uskon Jeesuksen ajatelleen: -
"Jos seurakunta selviytyy täällä, se selviytyy missä tahansa."
Jeesus päätti auttaa. Hän lähetti seitsemän kirjettä.
Lisäksi Hän kertoi ilmestyksessä, mitä tapahtuu tulevaisuudessa.
Aivan kuin kaikki olisi tämän alueen tapahtumien varassa.
Eräs seikka on käänteentekevä.
Julius Caesar, Rooman hallitsija, korotti itsensä jumalaksi.
Hänen seuraajansa Augustus meni askeleen pidemmälle.
Hän pystytti temppeleitä, joissa palvottiin häntä.
Augustuksen temppeleitä nousi kaikkialle Rooman valtakuntaan.
Täällä niitä rakennettiin eniten.
Alue pysyi hyvin uskollisena Roomalle.
V. 96 Domitianus määräsi jotakin vielä jyrkempää.
Efesoksessa on Domitianuksen temppeli.
Siellä oli hänestä suuri patsas.
Hän määräsi, että jokaisen tuli palvoa häntä kerran vuodessa.
Kansalaisten tuli uhrata alttarilla keisarin patsaan edessä.
Lisäksi heidän tuli sanoa: "Keisari on herra."
Keisari määräsi vuodesta yhden päivän, -
jolloin jokaisen piti palvoa keisaria.
Määräyksen rikkomista pidettiin maanpetturuutena.
Kristityt eivät hyväksyneet sitä. Jeesus on Herra.
Johannes oli Patmoksella luultavasti siitä syystä.
Hänhän kertoo olevansa Patmoksella Jeesuksen todistuksen tähden.
Tuota päivää, jolloin kaikkien piti kutsua keisaria herraksi, -
kutsuttiin keisarin päiväksi tai herran päiväksi.
Tämä oli siis tietty päivä keisarillisessa kalenterissa.
Ilmestyskirjan 1. luvussa viitataan tuohon päivään.
Johannes sanoo: "Herran päivänä Henki valtasi minut."
Hän ei tarkoittanut vihan aikaa eikä sunnuntaita.
Johannes viittaa nimenomaan tuohon keisarin palvontapäivään.
Se käy ilmi tekstistä.
Hän oli Hengessä päivänä, jolloin piti tunnustaa keisarikulttia.
Kieltäytymisestä piti maksaa kova hinta.
Keisarin määräys merkitsi käännekohtaa seurakunnalle.
Sanoisivatko seurakunnat: "Keisari on herra"?
Se on vain kolme sanaa. Voihan sen sanoa tarkoittamatta sitä.
Ei. Kristityt eivät voi sanoa sitä.
Johannes näki tulokset.
Keisarin päivä oli kristityille tulikoe.
Jeesus kirjoitti kirjeet juuri tuona päivänä.
Alatteko nähdä kirjeiden merkityksen?
Tästä käy ilmi, pysyykö seurakunta uskollisena -
tulevien vuosisatojen ajan vai antaako se periksi?
Jeesus puhui niistä, jotka voittavat tai häviävät.
Havaitsen Ilmestyskirjassa Jeesuksen huolen -
tästä ajasta ja paikasta, joissa seurakunta voi kadota.
Kaksi niistä oli jo matkalla tappioon.
Voittaako seurakunta siis maailman vai voittaako maailma seurakunnan?
Ovatko myös 2. ja 3. sukupolven kristityt uskollisia Jeesukselle?
Seurakunta kohtasi pakanakulttuurin, -
jonka vauraus ja loisto tekee edelleen vaikutuksen.
Antaako seurakunta sille periksi?
Jumalan kansaa on aina uhannut kaksi vaaraa.
Ne ovat mukautuminen ja hävitys.
Toinen vaara on sisäinen, toinen ulkoinen.
Seurakunta voi tuhoutua ulkoisen vainon seurauksena -
tai sisäisen mukautumisen seurauksena.
Seitsemässä seurakunnassa esiintyy kumpaakin.
Samat vaarat kohtasivat VT:n aikana israelilaisia.
Juutalaisten suurimmat uhat ovat vainot, -
mietitäänpä Saksan juutalaisia toisessa maailmansodassa, -
ja mukautuminen, vieraiden vaikutusten omaksuminen.
Nämä ovat olleet kautta aikojen kaksi uhkaa Jumalan kansalle.
Se saattaa menettää identiteettinsä mukautumalla ympäristöön.
Tai sitten se on niin erilainen, ettei ympäristö suvaitse sitä.
Nämä kaksi uhkaa olivat hyvin todellisia 7 seurakunnalle.
Meille kerrotaan, että Jeesus kävi katsastamassa seurakunnat -
ennen kirjeiden kirjoittamista.
Mikä kuva!
Jeesus tarkasteli seurakuntia ennen puhuttelua.
Siksi toin tämän kynttilänjalan.
Raamatussa sitä kutsutaan lampuksi tai lampunjalaksi.
Se kuvastaa seurakuntaa. Seurakunta on lampunjalka.
Se näyttää evankeliumin valoa maailmalle.
Nyt se on hyödytön.
Se on yhä kelpo lampunjalka, mutta se ei kanna valoa.
Siksi Jeesus sanoo Efesokselle: "Siirrän lamppusi paikaltaan".
Valo oli poissa.
Valolla tarkoitettiin ensirakkautta.
Rakkautensa menettänyt seurakunta on vailla valoa.
Lampunjalka voi olla nätti, mutta se on hyödytön. Se siirretään.
Jeesus oli siis tarkastellut seurakuntia.
Hän oli ollut tarkastusmatkalla.
Kirjeethän ovat järjestyksessä myötäpäivään.
Efesos, Smyrna, Pergamon, Tyatira, Sardes, Filadelfia ja Laodikea.
Jeesus oli käynyt seurakunnissa ja tarkastellut niiden tilaa.
Hän ilmoittaa, mitä Hän on nähnyt ja ajatellut.
Hän tekee sitä yhä.
Hän yhä tarkastelee seurakuntia.
Nyt Hän saattaa antaa Sanansa profetiana.
Hän on tarkastellut myös sinun seurakuntaasi.
Vain Hänen mielipiteellään on merkitystä.
Se on luultavasti päinvastainen muiden mielipiteisiin verrattuna.
Näytän kuvan Patmoksesta.
Tässähän se on.
Saaren koko on n. 40 neliökilometriä.
Saaren korkeimmalla kohdalla on linnoitusta muistuttava luostari.
Sen uskotaan sijaitsevan Johanneksen vankiluolan kohdalla.
Siellä Johannes sai ilmestykset.
Patmos on viehättävä pikku saari. Sen pituus on n. 13 km.
Haluan vielä tarkastella Ilmestyskirjan 1. lukua.
Kirjeethän alkavat vasta toisesta luvusta, -
mutta kirjan ensimmäinen luku on tärkeä.
Johannes ei suunnitellut Ilmestyskirjan kirjoittamista.
Sitä vastoin evankeliumin ja 3 kirjettä hän suunnitteli.
Hän ei koskaan suunnitellut Ilmestyskirjaa etukäteen.
Hän virui vankilassa ja kuuli yhtäkkiä äänen: -
"Kirjoita, mitä näet!"
Sillä tavalla Ilmestyskirja syntyi. Siksi sen kieli on niin huonoa.
Tutkijat väittävät, ettei kirja ole Johanneksen kirjoittama, -
koska hän osasi kreikkaa paremmin.
Oletko ikinä tehnyt muistiinpanoja elokuvasta katsomisen aikana?
Ovatko luentomuistiinpanot hyvää kieltä? Eivät.
Arvelen, ettei muistiinpanojen tyyli ole kovin kehuttavaa.
Johanneksen piti kirjoittaa havaintonsa nopeasti muistiin.
11 kertaa enkeli kehottaa häntä kirjoittamaan.
Etkö sinä olisi ällistynyt nähdessäsi ja kuultuasi sellaista?
Miksei hän sitten siistinyt kirjoituksia myöhemmin?
Jeesushan sanoi lopuksi: "Se, joka muuttaa tekstiä," -
"ei pääse Uuteen Jerusalemiin."
Johannes ei uskaltanut korjata tai muokata tekstiä.
Johannes kääntyi katsomaan, -
kenelle tämä jylisevä ääni kuului.
Ääni muistutti trumpettia ja vesiputousta.
Johannes näki Jeesuksen. Näky pelotti häntä.
Coventryn katedraalissa on miltei eriskummallinen seinävaate.
Alttarivaate on valtavan kokoinen.
Taitelija on tavoitellut Ilmestys- kirjan 1. luvun Kristusta, -
ylösnoussutta, taivaaseen- astunutta, korotettua Kristusta.
Hahmo herättää kunnioitusta.
Muistathan, että Johannes oli ollut Jeesuksen läheinen opetuslapsi.
Tämä Jeesus pelotti häntä.
Jeesuksen hiukset olivat muuttuneet valkoisiksi.
Jeesuksen yllä oli roomalaisen tuomarin vaatetus: -
kultainen vyö ja valkoinen viitta.
Ne olivat tuomarin vaatteet.
Roomalaisissa hallintokaupungeissa toimi oikeusistuin.
Samalla tavalla käydään oikeutta tässäkin maassa.
Jeesus ei ole Ilmestyskirjassa vain Ystävä tai Pelastaja.
Hän on Jeesus, josta on tullut Tuomari.
Nikean tai apostolien uskontunnustuksessa sanotaan: -
"Hän on tuleva tuomitsemaan eläviä ja kuolleita."
On syytä tuntea tämä puoli Jeesuksesta.
Ilmestyskirja auttaa meitä saamaan kokonaisen kuvan Herrasta.
Hän ei ole vain Parantaja, Hän on myös Tuomari.
Vaarana on, että Jeesuksesta tulee meille pelkkä kaveri.
Hän on Herra.
Johannes kaatui maahan kuin kuollut.
Johannes oli tuntenut Hänet hyvin jo 60 vuotta.
Silti näky Jeesuksesta järkytti häntä.
Vain Paavali oli nähnyt Jeesuksen ylösnousemuksen jälkeen.
Myös Paavali kaatui maahan.
Kun Jeesus ilmestyi ylösnousemuksen jälkeen, kukaan ei kaatunut.
Hän näytti samalta kuin ennenkin.
Kirkastamisen jälkeen Hän näytti erilaiselta.
Hänen kirkkautensa on sokaisevaa.
Joku on saattanut kuulla minun puhuvan naisesta, -
joka matkusti ukkosmyrskyyn joutuneessa lentokoneessa.
Matkustajat olivat peloissaan. Kaikkialla salamoi.
Nainen otti valokuvan lentokoneen ikkunasta.
Minulla on mukanani mustavalkokopio.
Kasvoja ei näy.
Myrsky tyyntyi, kun hän otti valokuvan.
Moni tuli uskoon kuvan ansiosta. En perusta uskoani kuvaan.
Southamptonin yliopiston valokuvataiteen professori -
tutki valokuvan ja totesi sen aidoksi.
Hän kertoi, että koko laitos on ihmeissään.
Meidänkin tulisi kunnioittaa Jeesusta.
Jeesus on toki ystävämme ja Galilean mies, -
mutta Hän on myös Kuningasten Kuningas ja Tuomari.
Hän tuomitsee myös seurakunnat.
Tuomion on määrä alkaa Jumalan huoneesta.
Maailman tuomitseminen olisi todella epäreilua, -
ellei myös seurakuntaa tuomittaisi.
Hänen täytyy tuomita omat ennen muita.
Se on reilua.
Meillä on ollut etuoikeuksia. Olemme tunteneet Hänet.
Ilmestyskirjassa kerrotaan paljon maailman tuomiosta, -
mutta se alkaa seurakunnan tuomiolla.
Hänen täytyy ensin tuomita omansa.
Se taustasta.
Esittelen nyt jotakin, minkä itse olen kokenut hyödylliseksi.
Teillä on kopio tästä, sillä tämä näkyy huonosti -
huoneen takaosaan tai televisioruudussa.
Minusta on hyödyllistä vertailla kirjeitä pääpiirteittäin.
Sitä kutsutaan synoptiseksi tarkasteluksi.
Synoptinen merkitsee 'tarkastella yhdessä'.
Matteuksen, Markusksen ja Luukkaan evankeliumeja -
kutsutaan synoptisiksi, sillä ne muistuttavat toisiaan.
Olen koonnut seitsemän kirjeen pääkohdat vierekkäin.
Videon tilaajat saavat kaaviosta kopion.
Kaavio auttaa näkemään aiemmin huomaamatta jääneitä asioita.
Kun Jeesus esimerkiksi kiittää seurakuntia, -
huomaatte, että on kaksi tyhjää ruutua.
Kahdesta seurakunnasta ei ollut mitään hyvää sanottavaa.
Samaten on kaksi tyhjää ruutua, kun Jeesus moittii seurakuntia.
Kahdessa seurakunnassa ei ollut mitään moitittavaa.
Tämä on vertailusta koituva hyöty.
Samaten näkee, mikä on yhteistä ja mikä erilaista.
Ensinnäkin huomaamme, että kirjeitä on seitsemän: -
Efesos, Smyrna, Pergamon, Tyatira, Sardes, Filadelfia ja Laodikea.
Jokainen kirje jakautuu seitsemään osaan.
Luku seitsemän esiintyy usein Ilmestyskirjassa.
Luku merkitsee Jumalan täydellisyyttä.
On siis 7 kirjettä 7 seurakunnalle. Jokaisessa kirjeessä on 7 osaa.
Katsotaanpa, mitkä nuo 7 osaa ovat.
Ensimmäisenä on kirjeen saaja.
Noihin aikoihin kirjeen alussa luki kirjeen saaja ja laatija.
Saan pitkiä kirjeitä, jossa minua ojennetaan.
Mitä pidempi kirje, sitä enemmän ojennusta.
Nimi on aina lopussa, jos sitä ylipäätään on.
On paljon käytännöllisempää kirjoittaa nimi alkuun.
Silloin nimeä ei tarvitse haeskella lopusta.
Kirjeen saaja mainitaan alussa.
Esimerkiksi Efesoksen seurakunnan enkelille.
Sitten mainitaan lähettäjä.
Lähettäjä ei mainitse Jeesus-nimeä kertaakaan.
Hän käyttää kuvausta. Kuvaus on aina erilainen.
Kirje alkaa: "Seurakunnan enkelille".
"Näin sanoo Hän, joka..."
Värit kertovat, miten paljon kirjeissä on yhteistä.
Osoite on aina samanmuotoinen. Kaupungin nimi vain vaihtuu.
Sitten seuraa kuvaus Kristuksen ominaisuuksista.
Se alkaa aina: "Näin sanoo..."
Seuraavana ovat vuorossa kiitokset.
Jos haluaa arvostella jotakuta, kannattaa sanoa ensin jotakin hyvää
Kaikki apostolit käyttävät samaa menetelmää.
He olivat varmasti oppineet sen Jeesukselta.
Paavalikin aloittaa kirjeet aina kiitoksella.
Sitten vasta tulee nuhteet.
Kolossalaiskirjeessä ei hänelläkään ollut mitään hyvää sanottavaa.
Meidän on syytä olla rehellisiä.
Ellei ole mitään hyvää sanottavaa, älä kiittele.
Jos on jotakin hyvää sanottavaa, se kannattaa sanoa ensin.
Seuraavaksi Jeesus siirtyy moitteisiin.
Ne ovatkin vakavia!
Niiden kuuleminen tuntui varmasti pahalta.
Nuhteet ovat erilaiset joka seurakunnalle.
Jeesus käyttää puheenpartta 'Mutta sitä en sinussa hyväksy'.
Seuraavaksi tulevat neuvot. Jeesus ei käske, Hän ohjaa.
Jeesus ei koskaan pakota tekemään oikein -
tai olemaan oikeanlainen.
Hän neuvoo ja ohjaa.
On tärkeä muistaa, ettei Jumala pakota ketään olemaan hyvä.
Hän suostuttelee ja varoittaa meitä.
On meidän vallassamme, tottelemmeko Häntä.
Seuraavaksi vuorossa onkin kehotus.
"Jolla on korvat, se kuulkoon." Kuulostaa hieman hullulta.
Jeesus haluaa, että Hänen kirjeeseensä vastataan.
Hän haluaa, että Hänen kehotukseensa vastataan.
Hän haluaa, että otamme vaarin Hänen sanoistaan.
Monet kyllä kuulevat, ja poistuvat muuttumatta.
Kerran eräs rouva sanoi tilaisuuden jälkeen: -
"Kiitos saarnasta. Se liikutti minua."
Kysyin: "Minne se teitä liikutti?"
Rouva katsoi minua murhaavasti ja lähti pois kannat kopisten.
Pyysin häneltä anteeksi iltajumalanpalveluksessa.
Yllätyksekseni rouva kiitti minua.
Koko kotimatkan Jeesus oli kysynyt: "Minne aiot liikkua?"
Aluksi rouva oli vastannut: "En minnekään." Nyt tilanne oli toinen.
Kuulitko vai otitko neuvosta vaarin?
Uskon Herran haluavan puhua teille näiden kirjeiden kautta.
Voitte kuunnella, mutta Jeesus haluaa teidän ottavan vaarin -
ja noudattavan Hänen neuvojaan.
Autuaita ne, jotka kuulevat Ilmestyskirjan sanat -
ja ottavat varteen sen, mitä on kirjoitettu.
Jokainen kirje sisältää myös lupauksen.
Kehotuksen ja lupauksen järjestys muuttuu kesken kaiken.
Lupaus tulee jälkimmäisenä neljässä viimeisessä kirjeessä.
Ensimmäisissä kirjeissä kehotus tulee viimeisenä.
En osaa kertoa, miksi. On monia hataria selityksiä, -
mutta jätän asian avoimeksi.
Ehkä Jeesus ajatteli: "Tämän voi sanoa paremminkin."
Minusta tämä on parempi järjestys.
Lupaus ei ole annettu pelkästään seurakunnalle -
vaan myös seurakunnan jokaiselle yksittäiselle jäsenelle.
Jeesus sanoo: "Se, joka voittaa". Hän tarkoittaa yksittäistä ihmistä.
Silti Hän haluaa, että kirjeet luetaan kaikissa seurakunnissa.
Kirjeet on tarkoitettu siis kaikille seurakunnille.
Silti ne koskevat seurakunnan jokaista jäsentä.
Se on hieman ristiriitaista.
Nämä olivat kirjeiden 7 osaa.
Kaaviosta käy ilmi muita asioita.
Olen merkinnyt, kuinka monessa kirjeessä kohta esiintyy.
Jos sana 'katua' toistuu, korostan sen.
Tällä tavalla voi korostaa Raamatun tärkeitä seikkoja: -
korosta sana tai lause, joka esiintyy useammin kuin kerran.
Se auttaa hahmottamaan kokonaiskuvaa.
Tarkastelemme eroja, kun tutkimme yksittäisiä kirjeitä.
Lopetan ensimmäisen luennon tähän.
Olette saaneet hieman esimakua seitsemästä kirjeestä.
Tarkastelemme seuraavaksi jokaista kirjettä yksityiskohtaisesti.
Tulemme huomaamaan, että Jeesus tuntee myös kaupungin, -
jossa seurakunta sijaitsee.
Hän tekee havaintoja kaupungista ja seurakunnasta.
Hän tarkastelee seurakunnan ympäristöä ja sisäistä tilaa.
Tutkimme kirjeiden eroja myöhemmin.
Viimeisessä luennossa kysymme, miten kirjeitä voi soveltaa tänään.
Onko niillä merkitystä nykypäivänä vai kertovatko ne vain historiasta?
Suomennos: Marianne Tenetz