o
ISLAMIN HAASTE KRISTITYILLE
OSA 4: REALITEETTI
Hyvyys, ankaruus, kiivaus ja lempeys.
Täydellinen harmonia yhdessä Jumalassa.
Syntejämme vihaten, pyhyyttään tarjoten -
Hän tuomitsee kohtuudella ja selvittää osamme.
Mikä mysteeri! Hyvyys, ankaruus.
Polvistuen palvo. Hän on Jumalamme.
Isän puhdas pyhyys, täydellinen vanhurskaudessa.
Hän osoitti armonsa Pojassaan ristillä.
Hän puhdistaa syntimme, poistaa ahneutemme.
Täyttää tyhjyytemme ja kutsuu meidät omakseen.
Mikä mysteeri! Hyvyys, ankaruus.
Polvistuen palvo. Hän on Jumalamme.
Armon ilmaisen saa syntinen omakseen.
Elämän iäisen Hän antaa niille, jotka ottavat vastaan.
Pakeneva suosio, väistämätön tuomio, -
loppumaton kadotus niille, jotka torjuvat.
Mikä mysteeri! Hyvyys, ankaruus.
Polvistuen palvo. Hän on Jumalamme.
Olemme tähän asti tarkastelleet asioita islamin näkökulmasta.
Olemme nähneet islamin hyvät ja huonot puolet.
Totesin myös, että islam tulee täyttämään maamme henkisen tyhjiön.
Se on vakava väittämä.
Tarkastelemme nyt kristittyjen vastausta.
Kysyin Herralta, miten voimme valmistautua ja vahvistua.
Sain selvää ilmestystietoa.
Mielessänne saattaa olla monenlaisia kysymyksiä.
Tulemmeko kärsimään? Vastaus on 'kyllä'.
Kristityt tulevat kärsimään. Mutta eikö se ole osamme?
Miksi pidämme kärsimystä meille vieraana asiana?
Kärsivä kirkko vahvistuu.
Jeesus sanoi ennalta, että meitä tullaan vihaamaan.
Paavali sanoo, että Kristuksen seuraajat kokevat vainoa.
Se on etuoikeus ja kunnia, jonka ei pitäisi tulla yllätyksenä.
Uuden testamentin kristityt iloitsivat kärsimyksistä.
Kristuksen kärsimyksen kokeva jakaa myös kunnian Kristuksen kanssa.
Toinen kysymys on, kuoleeko kirkko kuten Pohjois-Afrikassa?
Silti sen ei pidä olla päällimmäinen murheemme.
Jeesus sanoi: "Joka pelastaa elämänsä, menettää sen."
Kirkon tulisi kantaa huolta kadotukseen menevien pelastumisesta
Velvollisuus kadotettujen pelastamisesta kuuluu kirkolle.
Sen tulee olla tarpeeksi vahva, -
jotta se pystyy tarjoamaan jotakin parempaa kuin islam.
Kysyin Herralta: -
"Mihin seurakuntaelämän alueisiin haluat meidän keskittyvän?"
Herra antoi kolme alkusoinnullista sanaa.
Joku saattaa ajatella, että ne ovat omia keksintöjäni.
Olen taipuvainen alkusointuihin.
Kuulemma se on typerysten jar runoilijoiden ominta alaa.
Alkusoinnulliset sanat jäävät helpommin mieleen.
Herra antoi peräjälkeen kolme sanaa, -
jotta ihmiset muistaisivat nämä tärkeät asiat.
Ne alkavat r-kirjaimella. Ne eivät ole rock, rauha ja rakkaus.
Ne ovat jotakin muuta.
Ensimmäinen sana on 'realiteetti'.
Evankeliumimme on realiteetin evankeliumi.
Toisin sanoen se on totuuden evankeliumi.
Vastakkainasettelun takana käydään taistelua totuudesta, mielestä.
Sanalle 'totuus' on monia synonyymeja.
Tosiasia, realiteetti, todenmukaisuus, -
todellisuus, virheettömyys, täsmällisyys.
Sekä heprean että kreikan kielessä -
sanat 'totuus' ja 'todellisuus' ovat sama sana.
Mikä on totta, se on myös todellista.
Kirjoituksissa näitä kahta sanaa voi käyttää rinnakkain.
Totuus ja todellisuus itsestä ja Jumalasta vapauttavat meidät.
Sanoin jo aiemmin, -
että relativismi on kristinuskon suurin vihollinen nykyajassa.
Relativismissa totuus ei ole todellista, objektiivista.
Relativismi näkee totuuden subjektiivisena asiana.
Todellinen totuus on totta jokaiselle, -
uskoivatpa he sitä tai eivät.
Todellinen totuus on tosiasia. Se ei ole uskonasia.
Eräs johtava mediamaailmassa toimiva kristitty varoitti minua.
Hän neuvoi, miten minun tulee puhua tänään.
Hän sanoi: "Älä sano, että Jeesus on Jumalan Poika."
"Sano kristittyjen uskovan Hänen oleen Jumalan Poika."
Tätä asiaa vastaan taistelen.
Jokainenhan tietää, mitä kristityt uskovat.
Tosiasia on, että kristityt uskovat niin.
Mutta onko se, mitä kristityt uskovat, totta?
Jos se on totta, se on totta muslimeille ja kaikille.
En ole täällä selittämässä, mitä kristityt uskovat -
vaan mitä itse pidän totuuksina, joihin kristinusko perustuu.
Uskomme ei perustu tunteisiin tai mieltymyksiin.
Se perustuu totuuksiin, jotka ovat tosia, uskoimmepa niihin tai emme.
Ne ovat yleismaailmallisia totuuksia.
Ne ovat objektiivisia totuuksia, hyväksyttiinpä ne tai ei.
Evankeliumin perustana ei ole usko.
Valitettavasti nykyään monet kristityt uskovat uskoon.
On uskonliike, joka korostaa uskon evankeliumia.
Evankeliumi ei perustu uskoon vaan tosiasioihin.
Tuo tosiasia ei muutu.
Kaikkivaltias Jumalakaan ei voi muuttaa jotakin, -
joka on jo tapahtunut.
Jumala ei voi muuttaa menneisyyttä.
Jumalakaan ei voi muuttaa sitä, että Jeesus kuoli ristillä.
Kukaan ei voi muuttaa sitä.
Se on totta jokaiselle.
Se on objektiivinen totuus.
Olin hiljattain käymässä Guildfordin oppikoulussa, -
jossa poikani kävi koulua.
Koulussa on 850 eri-ikäistä poikaa ja 30 opettajaa.
Koulun viikoittaiseen kokoukseen oli kutsuttu islaminopettaja.
Hän piti luentosarjan islamista.
Koko koulu oli täynnä islamia.
Eräs opettaja pyysi hyvin huolestuneena: -
"Tule puhumaan kristinuskosta. Luennot ovat yksipuolisia."
Pyyntö ei tullut uskonnon- opettajalta. Hän on ateisti.
Pyynnön esitti musiikin- ja ranskanopettaja.
Tämä kristitty on huolissaan oppilaista.
Mies alkoi järjestellä asiaa.
Tunsin velvollisuutta tehdä asialle jotakin.
Puheenvuorolleni järjestyi aikaa 15 minuuttia.
Arvannette, mitä vastasin siihen.
15-minuuttisen puheen valmistelu kestää viikkoja.
Voin puhua tunteja ilman valmisteluja.
15 minuuttia on eri asia.
Valmistauduin huolellisesti ja pyysin Pyhän Hengen apua.
Nousin 850 oppilaan eteen.
Sanoin: "Kaikki maailman uskonnot voivat olla väärässä."
"Vain yksi voi olla oikeassa."
Oppilaat kuuntelivat tarkasti.
Henki johti tilaisuutta niin, että he osoittivat suosiotaan seisten.
Rehtori oli ihmeissään.
Kristitty opettaja soitti, oliko se viime viikolla?
Puolen vuoden jälkeen kukaan ei puhu enää islamista.
Aiemmin horjuneet kristityt ovat lakanneet epäröimästä!
Uskonnonopettaja ei enää halveksi kristinuskoa. Halleluja!
Jatkoin luentoani: -
Jos kaikki uskonnot ovat väärässä, täytyy olla ateisti tai agnostikko.
On olemassa niin suuria eroja, että vain yksi uskonto voi olla oikeassa
Oikea kysymys ei ole: "Uskotko Jumalaan?"
Oikea kysymys on: "Millaiseen Jumalaan uskot?"
"Mikä kaikista maailman jumalista on totta ja mikä valetta?"
Sen vuoksi ensimmäinen sana on 'realiteetti'.
Kun mietitään, millaiseen Jumalaan ihminen uskoo, vaaditaan erittelyjä
Onko Jumala persoona vai asia?
Onko Jumala 'hän' vai 'se'?
Voima, olento vai esine?
Buddhalainen väittää yhtä, juutalainen toista.
Monen mielestä Jumala on hyvä voima ihmisen sisällä.
Olkoon voima kanssasi.
Se ei ole kristinuskon Jumala.
Jos pitää Jumalaa persoonana, täytyy kysyä, -
kuinka monta Jumala-nimistä persoonaa on olemassa.
Hindulaisten vastaus on 30 miljoonaa.
Muslimien vastaus on yksi.
Kristityn vastaus on erilainen. Hänen vastauksensa on 'kolme'.
On ilmiselvää, ettemme palvo samaa Jumalaa.
Sitä kysytään usein.
Siihen annetaan aivan eri vastaus alakerran kristillisessä lehdessä.
Lehden mukaan palvomme samaa Jumalaa.
Se ei ole totta.
Eräs professori sanoi kolme päivää sitten, -
ettei hän tunnista Jumalaa, josta muslimit puhuivat.
Hän on erilainen kuin kristinuskon Jumala.
Kuten sanoin aiemmin, Jumalan nimi ei ole Allah.
Allahia ei ole mainittu kertaakaan Raamatussa.
Mikään islamin jumalan 99 nimestä ei esiinny Raamatussa.
Allahilla on eri nimi ja erilaiset luonteenpiirteet.
On tärkeää tietää, -
että kolminaisuus on kristinuskon paras valtti.
Monet pitävät sitä kiusallisena, -
koska se on tietyllä tavalla mysteeri.
Monet pastorit eivät halua saarnata kolminaisuudenpäivänä.
Aikoinani sain paljon puhujakutsuja tuona päivänä.
Vierailevan saarnaajan annettiin hoitaa ongelma.
Se on meille suuri etu.
Jos Jumala olisi yksi Persoona, kuten muslimit uskovat, -
Hän ei voisi olla rakkaus.
Vain yksi maailman uskonto voi sanoa: "Jumala on rakkaus."
Rakkaus-sana ei esiinny Koraanissa, koska Allah ei ole rakkaus.
Hän ei voi olla rakkaus, koska rakkaus on suhde.
Kukaan ei voi olla yksinään rakkaus.
Se on hyvin tärkeää.
Voi sanoa, että Jumala rakastaa ihmisiä, -
mutta ketä Hän rakasti ennen kuin oli ihmisiä?
Hän oli, on ja tulee aina olemaan rakkaus.
Isä on aina rakastanut Poikaa ja päinvastoin.
Se voi kuulostaa naiivilta.
Voitko kuvitella, ettei Jumala olisi rakkaus?
Se on meille kristityille itsestäänselvyys.
Vain kristityt voivat sanoa Jumalan olevan rakkaus.
Mitkään muut uskonnot eivät voi sanoa niin.
Mitä tarkoitetaan kolmella Persoonalla?
Voidaan puhua myös kolmesta tietoisuuden keskuksesta.
Minä olen tietoisuuden keskus. Vaimoni on tietoisuuden keskus.
Olen tietoinen siitä, etten ole vaimoni.
Hän on tietoinen siitä, ettei hän ole minä.
Voimme olla vuorovaikutuksessa esimerkiksi keskustelemalla.
Jos Isä ja Poika olisivat sama Persoona, -
miten Poika voi rukoilla Isää tai Isä puhua Pojalle?
Ne olisivat vain yksi tietoisuuden keskus.
Kolme tietoisuuden keskusta ovat läheisessä yhteydessä toisiinsa.
Meidän on jopa vaikea ajatella niitä erillään olevina.
Meille Jumala on 'Hän', ei 'He'.
Se on mysteeri, mutta Jumala onkin hyvin ainutlaatuinen.
On oletettavaa, että Jumala on erilainen.
Se muistuttaa kaukaisesti avioliittoa.
Pariskunnasta ei puhuta erikseen. Puhutaan Pawsoneista.
Kotiamme kutsutaan Pawsoninpesäksi.
Se on kalpea heijastus Isästä, Pojasta ja Pyhästä Hengestä.
Jumalalla on kolme Persoonaa. Hän on rakkaus.
Allahin 99 nimestä yksikään ei ole 'Isä'.
Sitä ei ole Koraanissa.
Eräs kääntynyt musliminainen -
kirjoitti kuuluisan kirjan "Uskalsin kutsua Häntä Isäksi".
Millainen olisi kristinusko ilman rakastavaa Isää?
Jätän teidät pohtimaan, miten paljon menettää, -
ellei usko kolminaisuuteen.
Jumala on ilmaissut itsensä kolmena Persoonana.
Sen vuoksi kristinuskon Jumala on erilainen.
Kolminaisuus on muslimille jumalanpilkkaa.
Kristitytkään eivät aina ymmärrä kolminaisuuden tärkeyttä.
Se on suurin kristinuskon ja islamin ero.
Seuraavien luentojen aikana tulen palaamaan tähän monesti.
Muslimit uskovat, että Jumala on Luoja ja Tuomari.
Mutta Hän on myös rakastava Isämme.
Koraani väittää kristinuskon vastakohtaa.
Sen mukaan Jumalalla ei ole Poikaa.
Sen vuoksi Hän ei myöskään ole Isä.
Jerusalemin kalliomoskeijan muuriin on kirjoitettu nuo sanat.
Kaupungissa, jossa Jumalan Poika ristiinnaulittiin ja nostettiin...
Muslimien jumalalla ei ole poikaa. Sen vuoksi hän ei ole isä.
Hän ei ole eikä tule olemaan isä. Hän on Allah.
Tämä on suuri tyyppi- ja aste-ero.
Allah ja Jeesuksen Isä eivät ole sama Jumala.
Ne eivät voi kumpikin olla samanaikaisesti tosia.
Raamatun Jumala, Israelin Jahve, joka esiintyy 9000 kertaa, sanoo: -
"Ei ole muuta Jumalaa kuin minä."
Kaikki muut jumalat ovat epätosia, epäjumalia.
Tosin Raamatun mukaan -
jokaisen epäjumalan takana on demoninen harhauttaja.
On kaksi asiaa, josta kristityn täytyy olla varma, -
jotta hän on valmistautunut tulevaa koitosta varten.
Islamin ja kristinuskon Jumala eivät ole sama Jumala.
Muslimit eivät väitä sitä. Niin sanovat kristityt!
He lankeavat ansaan.
Toiseksi toinen näistä Jumalista ei ole tosi.
Raamatussa puhutaan yhdestä ainoasta tosi Jumalasta.
Niin sanotaan Uudessa testamentissa.
Ainoa tosi Jumala, eli ainoa todellinen Jumala.
Vaikka muita jumalia palvotaan miten vilpittömästi tahansa, -
on olemassa vain yksi todellinen Jumala.
Sekä Koraani että Raamattu käsittelevät teologisesti Jumalaa.
Koraanin ja Raamatun välillä on yksi valtava ero.
Minulle ero oli ratkaiseva.
Opiskelin teologiaa Cambridgessa.
Minua kannustettiin itsenäiseen ajatteluun. Olen siitä kiitollinen.
Toisaalta opetettiin lukemaan Raamattua saksien kanssa.
Kehotettiin leikkaamaan osia pois.
Kaksi vuotta opiskeltuani minulta katosivat saarnanaiheet.
En tiennyt, mihin enää voin luottaa Raamatussa.
Jouduin kriisiin. 21. syntymäpäivänäni -
ostin kirjakaupasta itselleni lahjan.
Se oli sveitsiläisen teologin kirjoittama kirja.
Odotan tapaavani kirjoittajan kirkkaudessa.
Kirjan nimi oli Christ and Time (Kristus ja aika).
Se sai minut taas uskomaan koko Raamattuun.
Onko kukaan lukenut tuota Oscar Cullmannin kirjaa?
Kirja auttoi minua ymmärtämään, että aika on Jumalalle todellista.
Kreikkalaisessa ajattelussa Jumala on ajan ulkopuolella, -
jossakin ikuisuuden epämääräisyydessä.
Jopa jotkut kristityt saarnaajat puhuvat Jumalan ajattomuudesta.
Mutta Raamatussa sanotaan, että Jumala oli, on ja on tuleva.
Jumala ei voi muuttaa menneisyyden tapahtumia.
Hän voi muuttaa tulevaisuutta, mutta ei menneisyyttä.
Aika on tärkeä asia Raamatun koko ilmoituksen kannalta.
Se on historiakirja.
Sen kattama aikajakso on pidempi kuin muissa historiakirjoissa.
Se kattaa kaikki historian alusta loppuun asti.
Se on historiaa.
Sitä voidaan kutsua myös Jumalan historiaksi.
Se kertoo, mitä Jumala on tehnyt historian aikana, -
maailmamme ajan ja tilan rajoissa.
Sitä tarkoitetaan, kun puhutaan elävästä Jumalasta.
Olettehan kuulleet Jumala on kuollut -liikkeestä?
Filosofi Nietzsche sanoi, että Jumala on kuollut.
Nietzsche ei sanonut Jumalan olemassaolon lakanneen.
Monet nappaavat tuon ajatuksen ajatellen Jumalan kuolleen.
Saksalaisessa yliopistossa oli juliste, jossa luki: -
"Jumala on kuollut, sanoo Nietzsche."
Joku oli kirjoittanut: "Nietzsche on kuollut, sanoo Jumala."
Nokkela vastaus.
Nietzsche ei tarkoittanut, että Jumala olisi lakannut olemasta.
Hän tarkoitti Jumalan menneen pois.
Hänen mukaansa Jumala ei enää puutu tapahtumien kulkuun.
Se on tavallaan totta meille.
Kun joku kuolee, hänen kanssaan ei voi enää olla vuorovaikutuksessa.
Hän on toisessa maailmassa.
Tyttäremme kuoli jokunen vuosi sitten.
Uskon hänen olevan erittäin hyvissä voimissa, mutta ei meille.
Emme pysty puhumaan. Hän ei voi toimia täällä.
Mutta hänen olemassaolonsa ei ole loppunut. Ymmärrättehän?
Jumala ei ole kuollut. Hän on Raamatun elävä Jumala.
Se tarkoittaa, että Hän on maailmassamme.
Hän puhuu ja tekee asioita täällä, maailmamme ajassa ja tilassa.
Missään muussa uskonnossa ei puhuta elävästä Jumalasta.
Ainoastaan juutalaiset ja kristityt puhuvat niin.
Jos haluaa käyttää teknisiä teologisia termejä, -
Jumala on sekä läheinen että ulottumattomissa oleva.
'Immanuel' merkitsee 'Jumala kanssamme'.
Muslimien Jumala on ulottumattomissa oleva.
Hän on ihmisen yläpuolella.
Hän on tuolla jossakin.
Kolminaisuus tarkoittaa, että Isä Jumala on yläpuolellamme, -
Isä meidän, joka olet taivaissa.
Poika-Jumala on keskellämme. Pyhä Henki -Jumala on sisällämme.
Missään muussa uskonnossa ei ole mitään tämänkaltaista.
Kolminaisuus on uskomme avain.
Emme pääse mihinkään, jos kristityt epäröivät kolminaisuuden takia!
Sana 'kolminaisuus' ei esiinny Kirjoituksissa.
Se edustaa sitä, mitä Kirjoituksissa sanotaan.
Uskon Isään, Poikaan ja Pyhään Henkeen.
Raamatussa kerrotaan, mitä jokainen Heistä on tehnyt maailmassamme.
Ensin oli Isä, sitten tuli Poika ja Hänen jälkeensä tuli Pyhä Henki.
Pyhä Henki on toiminut siitä lähtien.
Hän toimii edelleen. Hän on elävä Jumala.
Ei ainoastaan yläpuolella, vaan keskuudessa ja sisällä.
Meidän tulee olla ylpeitä siitä, mitä meillä on!
Älkää epäröikö lainkaan.
Raamatussa on kaksi tärkeää asiaa: ihmeet ja profetiat.
Ihmeet todistavat Jumalan töistä. Profetiat ovat Jumalan puhetta.
Meidän tulee tietää, mitä Jumala on tehnyt ja sanonut, -
jos haluamme kohdata muita uskontoja.
Ihme on hengellisen maailman aiheuttama fyysinen tapahtuma.
Se on yliluonnollisuuden ilmentymä luonnollisessa maailmassa.
Erityisen tärkeitä ovat Egyptin maanpaon -
ja Jeesuksen elämän ja ylösnousemuksen tapahtumat.
Ne ovat ihmisestä riippumatonta Jumalan toimintaa.
Jumala toimi itsekseen.
Niitä ei voi selittää ihmisen toiminnalla.
Jumala halkaisi Punaisenmeren.
Ei Mooses sellaiseen pystynyt.
Jumala herätti Jeesuksen kuolleista.
Kukaan muu ei pysty sellaiseen.
Olemme pulassa, jos menetämme uskon Raamatun ihmeisiin.
Kerron kohta, mitä ihmeisiin suhtautumiselle on tapahtumassa.
Ihmeet todistavat Jumalan toiminnasta.
Profetiat todistavat Jumalan puheesta.
Ihmeet todistavat, että Jumala hallitsee täysin luomakuntaa -
ja kansakuntia.
Kaikkivaltias Jumala pystyy muuttamaan sään -
ja hajottamaan valtakunnan pölyksi.
Sellaista Jumalaa me palvomme.
Entäpä profetiat?
Jumalan sanat ovat yhteydessä Hänen tekoihinsa.
Hän ilmoittaa teoistaan etukäteen.
Hän puhuu teoistaan myös jälkikäteen.
Hän kertoo tekojen syyt ja seuraukset elämäämme.
Profetiat liittyvät aina jotenkin Jumalan toimintaan.
VT:n profeetat puhuivat jatkuvasti Egyptistä lähdöstä.
He viittasivat Jumalan toimintaan ja liittokansan muodostamiseen.
Tässä olemme tukevalla maaperällä.
23 prosenttia Raamatun jakeista sisältää ennustuksia.
Se on lähestulkoon yksi neljästä.
Tämä kirja kertoo tulevaisuudesta, alusta loppuun.
Tässä on muutamia tilastoja. Ihmisiä voi sokaista tilastoilla.
Eräs esi-isäni, sir John Sinclair, keksi statistiikka-sanan.
Hänellä oli varmasti omat hampaat tallella.
'Statistiikka' on vaikea lausua, ellei ole omia hampaita.
Hän toimi maanviljelijänä Skotlannissa.
Hän käytti tilastotietoja maatalouden tuotoslaskelmissa.
Kerron nyt muutamia hämmästyttäviä tilastotietoja.
Raamatussa on yhteensä 735 ennustusta tulevista tapahtumista.
Jotkut on mainittu kerran. Eräs on mainittu 300 kertaa.
Raamatussa on 735 yksittäistä, erillistä ennustusta.
Niistä 596 on jo toteutunut.
Se on yli 80 prosenttia. Neljä viidestä.
Ne voidaan osoittaa todeksi historiallisina tapahtumina.
Ei vaadi hirvittävästi uskoa, -
jos uskoo loppujen 20 prosentin toteutuvan myös.
Mikä tilasto!
Pelkästään se todistaa, että Raamattu on Jumalan Sana.
Vain Jumala voi tietää sellaiset asiat.
Tilastotiedot osoittavat, -
että joidenkin ennusteiden todennäköisyys oli 10 potenssiin 39
Matemaattisesti ajateltuna todennäköisyys on häviävän pieni.
Mielestäni hämmästyttävin on ennustus, -
jossa Tyroksen kaupunki heitetään mereen.
Jokainen kivi ja palkki heitetään mereen.
Sitä ei ole historiassa tapahtunut millekään muulle kaupungille, -
paitsi yhdelle, Tyrokselle.
Aleksanteri Suuri tuhosi Tyroksen.
Romusta rakennettiin tie kaupungin edustalla olevalle saarelle, -
jonne tyroslaiset olivat paenneet. Aleksanterilla ei ollut veneitä.
Sillä tavalla Aleksanterin joukot saivat tyroslaiset lyödyksi.
Mitään muuta kaupunkia ei ole heitetty mereen.
Se on vain yksi 735 ennustuksesta.
Koska kyseessä on historiankirja, sitä voidaan tutkia.
On olemassa myös Raamatun ulkopuolisia todisteita.
Historiantutkimuksessa tai oikeuselämässä käytetyn, -
normaalin todistelumenettelyn perusteella -
ylösnousemukselle on riittävästi näyttöä.
On silminnäkijähavaintoja ja aihetodisteita, -
jotka riittäisivät vakuuttamaan jokaisen valamiehistön.
Mitkään todisteet eivät vakuuta niitä, jotka eivät halua uskoa.
Olen huomannut, että ihminen valitsee itse, uskooko hän vai ei.
Todisteita joko uskotaan tai ei uskota.
Tässä ne ovat.
Raamattu ei ole filosofiankirja. Se on historiankirja.
Se kertoo tosiasioista, uskoimmepa sitä tai emme.
Raamatun tapahtumat ovat totta. Me uskomme tosiasioihin.
Ihmeet ja profetiat kertovat, millainen Jumala on.
Ne kertovat myös, että Jumala on todellinen.
Jumala on olemassa, ja me tiedämme, millainen Hän on.
Tiedämme, että Hän on kolminaisuus, -
sillä kaikki kolme Persoonaa ovat vaikuttaneet maailmassamme.
Kolminaisuus on elävä Jumala.
Raamattu on myös juutalainen kirja.
Elävä Jumala valitsi juutalaisen kansan -
toimintansa ja ilmoituksensa kanavaksi.
Jumala valitsi juutalaiset ilmoituksen jakajaksi.
Esimerkiksi Johanneksen evankeliumissa -
Johanneksen ainoa tarkoitus oli kertoa historiasta tosiasiat, -
joita hän piti tapahtumien kannalta merkityksellisimpinä.
Jos historioitsija kirjoittaa kaiken, mitä tapahtui, -
kirjasta ei tule loppuakaan.
Jokaisen historioitsijan on siten valittava tärkeimmät kohdat.
Johannes kirjoitti evankeliuminsa lopussa, -
että mitkään maailman kirjat eivät riittäisi, -
jos hän kirjoittaisi kaikesta, mitä Jeesus sanoi ja teki.
Hän kirjoitti asioista, jotka todistavat Jeesuksesta.
Johannes kirjoitti 7 ihmeestä. Näytöksi riittäisi 3 todistetta.
Ne ovat huomiota herättävämpiä kuin muissa evankeliumeissa kerrotut.
Vain Jumala voi tehdä sellaista.
Lasaruksen herättäminen kuolleista, vaikka tämä jo haisi.
Veden muuttaminen viiniksi.
Seitsemän niin vaikuttavaa ihmettä, joita kukaan ihminen ei saa aikaan.
Seitsemän todistajaa, jotka olivat varmoja Jeesuksen jumaluudesta.
He tunsivat Jeesuksen henkilökohtaisesti.
Seitsemän asiaa, jotka vain Jumala voi sanoa itsestään.
"Minä olen Hyvä Paimen, elämän leipä, tie, totuus ja elämä."
Vain Jumalalla on oikeus puhua sillä tavalla.
Johannes valitsee 7 ihmettä, 7 todistajaa ja 7 sanaa, -
jotka eivät jätä epäselväksi sitä, -
että Jeesus ei ole pelkästään suuri ihminen, suuri opettaja, -
tai marttyyri opetustensa vuoksi, vaan Jumalan Poika.
Mitä tapahtuu kristikunnassa?
Kristittyjen luottamus Raamattuun on vähitellen murenemassa.
Mitä kristikunnan ulkopuolisista vihollisista, -
kun Raamattua vastaan hyökätään seurakunnan sisällä?
Raamatun asemaa horjutetaan jatkuvasti.
Uusi relativistinen ajattelutapa korostaa, -
ettei Raamattu kerro tapahtumista vaan arvoista.
Sen mukaan Raamattu kertoo myyteistä.
Myytti on tarina, jossa on opetus.
Aisopoksen sadut ovat myyttejä, samoin Jeesuksen vertaukset.
Nykyään on muotia ajatella, -
etteivät Raamatussa kerrotut asiat tapahtuneet todellisuudessa, -
mutta niistä voidaan ottaa opiksi.
Se alkoi Aadamista ja Eevasta.
Väitetään, etteivät he eläneet oikeasti, -
mutta voimme oppia heidän tarinastaan paljon.
Seuraava kohde oli Nooa. Vedenpaisumusta ei muka tapahtunut.
Mutta tarina on hyvin opettavainen.
Sitten olivat vuorossa patriarkat ja Mooses.
Väitetään, ettei Joonaa ole ollut edes olemassa.
Tarina olisi muka lähetyskirje.
Silti Raamatussa kerrotaan Joonan asuneen kylässä -
lähellä Nasaretia.
Tiedämme, että Joonan isän nimi oli Amittai.
Tapahtumat esitetään totena. Ninive oli oikea kaupunki.
Vanhan testamentin ilmoitus on vähitellen purettu -
merkityksettömiksi tarinoiksi.
Sitä opetetaan valitettavasti myös pyhäkouluissa.
Käsitys on hiipinyt myös Uuteen testamenttiin.
Jeesuksen neitseestäsyntymistä on alettu pitää pelkkänä tarinana.
Sanotaan, ettei Hän noussut fyysisesti haudasta.
Käsitys on laajalle levinnyt.
Saarnaajat ja teologit kyseenalaistavat nyt sitä, -
nousiko Jeesus taivaaseen.
Edinburghin piispaa, Skotlannin kirkon päämiestä, -
haastateltiin radiossa.
Haastattelija kysyi: "Uskotko, että Jeesus tulee takaisin?"
Piispa vastasi: "En tietenkään. Jeesus ei koskaan mennyt pois."
Hän hengellisti koko ylösnousemustapahtuman.
Hänen mukaansa Jeesus ei mennyt taivaaseen, vaan jäi luoksemme.
Tämä on nykyinen kehityssuunta.
Raamattua Jumalan tekojen ja sanojen ilmoituksena -
kyseenalaistetaan jatkuvasti.
Sen taustalla on Raamatun vertauskuvallinen tulkinta.
Korostetaan tapahtumien hengellisiä näkökulmia.
William Barclayn tunnetussa selitysteoksessa sanotaan, -
että Lasaruksen herättäminen kuvastaa sitä, -
miten Jeesus voi antaa uuden elämän.
Ei uskota sitä, että jo mädäntyvä ruumis parantui ja heräsi eloon.
Jeesus sanoi, että jos ihmisellä on uskoa tämän verran, -
voi käskeä vuorta heittäytymään mereen.
Saarnoissa vuoria verrataan epäilyn ja pelon vuoriksi.
Mutta Jeesus tarkoitti vuorella vuorta.
Japanissa orpolapset rukoilivat, että Jeesus heittäisi vuoren mereen
Vuori on nyt meressä. Minulla on siitä valokuva.
Miltä tämä kuulostaa? Pidättekö minua outona?
Ihmeet tuottavat ongelmia relativistisessa ajassa.
Haluan täsmentää jotakin.
En tulkitse koko Raamattua kirjaimellisesti.
Muutenhan taivaassa olisi vain eläimiä.
Haluan, että taivaassa on ihmisiä.
Jeesuksenhan sanotaan erottelevan lampaat vuohista.
On ilmeistä, milloin Jeesus puhuu vertauskuvallisesti, hengellisesti.
Kun Raamatussa esitetään jotakin tosiasiana, -
tulkitsen sen kirjaimellisesti.
Ilmestyskirja on symbolisen ja kirjaimellisen tiedon sekoitus.
Siihen ei voi suhtautua pelkästään jommallakummalla tavalla.
Täytyy harkita, milloin on tulkittava kirjaimellisesti.
Onko lohikäärme oikea olento vaiko Paholaisen symboli?
Maalaisjärki on hyvä apukeino Raamatun tutkimuksessa.
Luen, mitä Edinburghin piispa on sanonut minusta.
Kirjoitin kirjaani Leadership is Male (Johtajuus kuuluu miehille).
"Tutkimuksessaan Pawson on huomannut," -
"että ainoa Kirjoituksissa esitetty johtajuusmalli on miesjohtajuus."
"Hän on täysin oikeassa. Niin Raamatussa sanotaan," -
"kuten myös monissa muissa ajat sitten hylkäämissämme lähteissä."
"Pawsonin tilanne on surullinen."
"Hän on hyvä ja ystävällinen mies ja kristillinen johtaja," -
"mutta hän on jumiutunut Raamatun fundamentalistiseen tulkintaan."
"Hän on johdonmukainen, yhtä johdonmukainen kuin Kirjoitukset."
"Mutta hän toimii, kuten hän kokee Raamatun velvoittavan."
Säilytän sitä kannustimena.
Elleivät kristityt ole oikealla tavalla fundamentalisteja, -
he jäävät alakynteen kohdatessaan muita uskontoja.
Ellemme tulkitse Raamattua oikeissa kohdissa kirjaimellisesti, -
tai jos pidämme Jumalan tekoja ja puheita myytteinä ja taruina, -
meillä ei ole mitään, mistä pitää kiinni.
Toivon, että kristityt palauttavat luottamuksensa Raamattuun.
Muuten käy huonosti.
Minua ei haittaa nimittely fundamentalistiksi.
Lainaan taas muslimijohtajan sanoja.
"Kaikki muslimien täytyy olla fundamentalisteja."
"On tärkeää uskoa islamin perusasioihin."
On siis turhaa kutsua muslimia fundamentalistiksi.
Kristillisessä piireissä ilmaus on saanut halventavan sävyn.
Uskon, että Jumala tahtoo kysyä: "Uskotteko Sanaani?"
On käsitettävä, että Raamatussa puhutaan absoluuttisesta, -
ei relatiivisesta totuudesta.
Absoluuttisista, ei relatiivisesta moraalista.
Jotkin asiat ovat totta, toiset eivät.
Jotkin asiat ovat oikein, toiset väärin.
Raamattu on mustavalkoinen kirja.
Ihminen kulkee joko pimeyden tai valkeuden tietä.
Ihminen uskoo joko totuuksia tai valheita.
Kun joku uskoo absoluuttiseen totuuteen, -
hän on valmis sanomaan, että vastakohta on ilman muuta väärin.
Meidän on pystyttävä sanomaan, mikä on oikein ja mikä on väärin.
Jumalan totuuksien esittäminen vaatii sitä.
Vaikka kaikki ihmiset olisivat valheellisia, Jumala on luotettava.
Kristittyjen tulee olla vakuuttuneita siitä, -
että Jeesus on ainoa pelastus.
Meille ei ole annettu muuta nimeä, joka meidät pelastaisi.
Se on totta kaikille, ei pelkästään kristityille.
Ellemme ole varmoja siitä, emme kanna huolta muslimeista -
emmekä kenestäkään muustakaan.
Silloin on yhdentekevää, miten kukin löytää tien Jumalan luo.
Ei ole ylimielisyyttä puhua tällä tavalla.
En sano, että minulla on totuus, vaan että totuus on löytänyt minut.
Se on eri asia.
Jos nykyisessä relativismin ajassa joku sanoo löytäneensä totuuden, -
hän huomaa pian, ettei suvaitsevaisuus ole kovin yleistä.
Totuuden julistamista ei suvaita lainkaan.
Sitä pidetään kiihkoiluna ja hylättävänä asiana.
Lisään, että meidän täytyy vielä ehkä kuolla totuuden vuoksi.
Kristityt kohtaavat jo tätä. Yksi kristitty joka toinen minuutti.
Harva maamme kristityistä on niin varma totuudesta, -
että olisi valmis kuolemaan sen puolesta. Mieluummin se kielletään.
Se kuitenkin on kutsumuksemme.
Ennen sitä täytyy kuitenkin elää totuudenmukaisesti.
Vakaumukset eivät ole riittävän vankkoja, -
ellei ole valmis kuolemaan niiden puolesta.
Raamatun henkilöistä samastun eniten Jeremiaan.
Odotan, että saan tavata hänet.
Hän puolusti totuutta oman kansansa vääriä profeettoja vastaan.
John Bunyanin Kristityn vaellus -tarina on myytti.
Se sisältää hienoja sanomia, mutta se on keksitty tarina.
Samastun tarinan hahmoista eniten urheaan uskolliseen.
Tunnetteko hänet?
Hän maksoi totuuden puolustamisesta hengellään.
Olisitko valmis kuolemaan uskosi vuoksi?
Me joudumme ehkä kohtaamaan sen.
Se, pystymmekö käymään sen läpi, -
riippuu asiasta, jota käsittelen seuraavalla luennolla.
Se on toinen r-kirjaimella alkava sana.
Se selviää ensi kerralla.
Suomennos: Marianne Tenetz