o
ISLAMIN HAASTE KRISTITYILLE
OSA 2: ISLAMIN VIEHÄTYS
Ensimmäisellä luennolla tarkastelimme Britannian tilaa -
ja kysyimme, mikä täyttää Britannian henkisen tyhjiön.
Islaminusko odottaa tilaisuutta tyhjiön täyttämiseen.
Olen vakuuttunut, uskoakseni Herran ansiosta, -
että maastamme tulee islamilainen valtio.
Se on vakava väittämä.
Toivon olevani väärässä. Toivon, että profetia on väärä.
Olen tarkistanut väitteeni monen ystävän kanssa.
Jotkut ovat tulleet samaan lopputulokseen itsekseen.
Toiset päätyvät samaan näkemykseen asiaa pohdittuaan.
Tällä luennolla puhun islamin vetovoimasta.
Miksi se vetoaa ihmisiin?
Keskustelin erään kristityn koulutyöntekijän kanssa.
Hän oli kohdannut pettymyksen.
Hänellä oli oppilaana teinipoika, joka oli ateisti.
Ystäväni oli saanut hänet vakuuttuneeksi Jumalasta.
Nykyisin evankeliointi täytyy aloittaa kertomalla Jumalasta.
Vasta sitten voi kertoa Jeesuksesta.
Teinipoika alkoi uskoa Jumalaan. Ystäväni iloitsi.
Muutaman viikon päästä poika ilmoitti kääntyneensä muslimiksi.
Kristitty evankelista oli hyvin pettynyt.
Poika oli uskonut Jumalaan mutta kääntynyt muslimiksi.
Miksi niin tapahtui?
Islam on maailman toiseksi suurin uskonto.
Se on nopeimmin kasvava uskonto.
Nykyisin monet länsimaisetkin kääntyvät islaminuskoon.
Mikä tähän on syynä? Eivät ainakaan perinteet.
Islamin juuret ovat 300-luvun arabikulttuurissa.
Miksi joku haluaa kääntyä muslimiksi?
Muistan 1960-luvulta TV-satiirin, jota isännöi David Frost.
Frost tuotti kuluttajatutkimus- ohjelman uskonnosta.
Hän tutki eri uskontojen hyötyjä ja haittoja.
Hän vertaili eri uskontoja.
Aion tehdä samoin nyt.
Tarkastelen islamia ja kristinuskoa ulkopuolisen silmin.
Pyrin selvittelemään ihmisten saamia vaikutelmia.
Mielikuvillahan on valtava merkitys.
Vertaan islamia tietyssä mielessä tapakristillisyyteen.
Teeskentelen ei-uskovaa seuraavan tunnin ajan.
Pohdin, kummanko valitsisin.
Teen vertailevaa uskonnontutkimusta.
Tällaisessa vertailussa islam vie voiton tapakristillisyydestä.
Brittien mielikuva kirkosta liittyy vahvasti anglikaaniseen kirkkoon.
Vaikka se ei ole lukumäärältään enää ylivertainen, -
se edustaa mielikuvissa vahvaa valtionuskontoa.
Kun sitä verrataan islamiin, islamin voitto ei ole yllätys.
Lähestyn asiaa kuluttajan näkökulmasta.
Kartoitan, kumpi pärjää paremmin testissä.
Esittelen kuusi kohtaa. Olisin voinut luetella enemmänkin.
Nämä kuusi kohtaa todistavat islamin houkuttelevammaksi -
kuin englantilaisen kristillisyyden sellaisena kuin ei-uskova sen näkee
Ensimmäinen kohta on islamin yksinkertaisuus.
Islamin opit ovat helposti ymmärrettävissä.
Mietin nyt opillisia näkökulmia.
Islamin opinkohdat ovat yksinkertaisia.
Islamin uskontunnustuksessa mainitaan vain kaksi asiaa.
Sen mukaan ei ole olemassa muuta jumalaa kuin Allah -
ja Muhammed on hänen profeettansa.
Siihen kiteytyy koko usko.
Hyvin yksinkertaista.
Se todetaan faktana: "Ei ole muuta jumalaa kuin Allah."
"Muhammed on hänen profeettansa."
Islamin kirjoitukset ovat yksin- kertaisempia kuin kristinuskon.
Ne ovat yksissä kansissa ja yhden kirjoittajan kirjoittamia.
Tyylilaji pysyy samana.
Koraanissa kerrotaan jumalasta kaikki oleellinen.
Useimmat muslimit nojaavat myös perimätietoon.
Tällaista perimätietoa on hadith, Muhammedin menettelytapa.
Kirjoitukset ovat yksinkertaisia.
Kolmanneksi islamin jumaluusoppi on hyvin yksinkertainen.
Muslimit uskovat yhteen jumalaan.
Muslimien jumala on luojajumala ja sääntöjen laatija.
Hän on myös tuomari, jolle ihminen vastaa teoistaan.
Ihminen tulee hänen tyköään ja palaa hänen luokseen.
Hän päättää, joutuuko ihminen taivaaseen vai helvettiin.
Hyvät ja pahat teot punnitaan.
Ratkaisevaa on se, kummalle puolelle vaaka kääntyy.
Muslimi-sana merkitsee 'alistuva'.
Se tarkoittaa Jumalan tahdon alle taipumista ja noudattamista.
Se voi muuttua kohtalouskoksi.
Muistan erään joulun, kun olin Arabiassa RAF:n palveluksessa.
Vein kaikki seurakunnan uudet uskovat jouluksi pois leiristä.
Halusin toimia näin, -
koska leiristä tuli jouluisin orgioiden pitopaikka.
Miehet olivat aiemmin juopotelleet. Halusin viedä heidät pois.
Menimme pieneen kalastajakylään.
Kävimme kalassa arabien kanssa. Se oli hauskaa.
Eräs arabikalastaja moitti kovasti kristittyjä.
Hän moitti sitä, että kristityt juopuvat Jeesuksen syntymäpäivänä.
Yritin selittää, ettei jokainen Britanniassa syntynyt ole kristitty
He ajattelevat, että jokainen Arabiassa syntynyt on muslimi.
Tapahtui jotakin hyvin harvinaista. Alueella satoi 20 minuutin ajan.
Kaikki olivat ulkona riemuissaan.
Britanniassa ei arvosteta sadetta.
Kalastaja oli levittänyt kalat kuivumaan ulkosalle.
Alkoi sataa.
Ehdotin, että kerätään kalat suojaan yhdessä.
Mies sanoi: "Insallah". Se tarkoittaa: "Jos Allah suo."
Se on kohtalouskoa, jota islamkin edustaa.
Jos Allah suo.
Muslimit uskovat myös enkeleihin ja demoneihin.
Niihin nykyihmisen saattaa olla vaikea uskoa.
Itse uskon niihin.
Islamin mukaan enkelien tehtävä on kirjata ylös hyvät ja pahat teot.
Demonien tehtävä on saada luopumaan hyvästä ja ryhtymään pahaan.
Islamin oppi on hyvin yksinkertainen.
Saatan yksinkertaistaa liikaakin. On tietysti muitakin näkökulmia.
Islamin mukaan ihmisen tulisi uskoa Allahiin.
Allah päättää, pääseekö ihminen paratiisiin vai helvettiin.
Myös muslimiksi kääntyminen on yksinkertaista.
Ihmisen täytyy vain tunnustaa todistajien läsnäollessa: -
"On vain yksi jumala, Allah. Muhammed on hänen profeettansa."
Islam on yksinkertainen uskonto.
Kristinusko on puolestaan hyvin monimutkainen uskonto.
Kristittyjen uskontunnustus on pidempi ja monimutkaisempi.
Se sisältää mm. opin kolmiyhteisyydestä.
Raamattu on laaja kirjojen kokoelma.
Raamattu sisältää 66 kirjaa, jotka sisältävät eri tyylilajeja.
On lakikirjoja, runokirjoja, historiallisia kirjoja ja kirjeitä.
66 kirjaa, 40 kirjoittajaa.
Raamattu on monikerroksinen ja pitkä.
Raamatun lukeminen on vaativaa! Koraanin lukeminen on helpompaa.
Entä sitten teologia?
Jo perusasiatkin menevät monelta yli ymmärryksen.
Esimerkiksi Jumala on kolme Persoonaa.
Silti Jumala on Hän, ei 'He'.
Usko kolmiyhteiseen Jumalaan on hyvin suure este -
niin muslimeille kuin muillekin.
On vaikea ymmärtää, miten Jumala voi olla kolme Persoonaa yhdessä.
Kristinusko ei ole polyteismiä, uskoa moneen jumalaan, -
eikä monoteismiä, yksijumalisuutta.
Kristityt uskovat kolmiyhteiseen Jumalaan.
Entäpä Jumalan ihmiseksitulo?
Uskomme, että eräs 2000 vuotta sitten elänyt ihminen oli Jumala.
Hän on ainoa ihminen, joka on valinnut syntymänsä.
Me emme valinneet syntymäämme tai vanhempiamme. Jeesus valitsi.
Hän on Jumalan ainoa poika.
Jumalalla on toki muitakin lapsia, mutta he ovat adoptoituja.
On vain yksi, joka on syntynyt luonnostaan Jumalasta.
Sanomme, että Hän on syntynyt neitseestä.
Muslimitkin uskovat sen. Lukeehan se Koraanissa.
Uskomme sovitukseen. Jeesus ristiinnaulittiin 33-vuotiaana.
Hänet tuomittiin syyttömänä.
Se kuului Jumalan suunnitelmaan. Hän sovitti kaikkien synnit, -
myös meidän, jotka elämme 2000 vuotta myöhemmin -
2000 kilometrin päässä tapahtumapaikalta.
Uskomme Jeesuksen ylösnousemukseen, -
joka on ainutlaatuinen tapaus maailmanhistoriassa.
Ihmisiä pystytään elvyttämään, etenkin nykylääketieteen keinoin.
Jokainen henkiin elvytetty kuolee joskus. Kuolemaa vain viivytetään.
Jeesus on noussut kuolleista. Hän ei ole kuollut uudelleen.
Sitä ei ole tapahtunut kenellekään muulle ihmiselle.
Uskomme myös taivaaseenastumiseen. Hän ei tarvinnut avaruusrakettia.
Hän vain astui taivaaseen.
Uskomme myös, että Hän palaa takaisin.
Usko Pyhään Henkeen vasta aiheuttaakin hämmennystä.
Kristinuskossa on ainutlaatuista ensinnäkin Kristuksen jumaluus -
ja toiseksi Pyhän Hengen persoonallisuus.
Lahkot, kuten Jehovan todistajat, eivät hyväksy näitä kahta asiaa.
Niistä erottaa aidon kristinuskon.
Kristinusko on aika monimutkaista!
Myös pääsy sisälle kristinuskoon vaikuttaa monimutkaiselta.
Se vaatii moraalisia, suullisia ja rituaalisia toimenpiteitä.
Siihen liittyy neljä perusaskelta, -
jotka on esitetty kirjassani The Normal Christian Birth.
Ihmisen tulee katua syntejään Isä-Jumalan edessä.
Ihmisen tulee uskoa Poika-Jumalaan, ottaa vastaan Henki-Jumala -
ja ottaa vesikaste Isän, Pojan ja Pyhän Hengen nimeen.
Ja se on vasta alku! Monimutkaista!
Toiseksi islam on myös hyvin helppo uskonto.
Ajatellaanpa vaikka uskonnon harjoittamista.
Vaaditaan vain viisi toimenpidettä.
Islamissa on viisi peruspilaria.
Ensimmäinen on uskon todistaminen.
Se on helppoa. Siihen kuluu 5 sekuntia.
Toinen peruspilari on rukoukset. Päivittäin on viisi rukoushetkeä.
Se on hankalaa mutta ei mahdotonta.
Perjantaisin rukoillaan yhdessä, muuten yksityisesti.
Rukoukseen kuluu vain hetki, mutta rukous on säännöllistä.
Rukoushetket voidaan järjestää, kunhan muutetaan päivärytmiä.
Kolmas peruspilari ovat almut.
2,5 prosenttia tuloista annetaan köyhille.
Niitä ei anneta moskeijalle, mullahille eikä imaamille.
2,5 prosenttia ei ole ylivoimaisen suuri määrä.
Neljännen peruspilarin muodostaa kuukauden mittainen paasto.
Paasto on voimassa vain päivisin.
Kun aurinko laskee, voi syödä, mitä tahtoo.
Ramadanin aikana tulee paastota päivisin.
Se on rankkaa ruoansulatusjärjestelmälle, -
mutta muuten paastoaminen on helppoa.
Viides peruspilari on pyhiinvaellusmatka Mekkaan.
Se on islamin pyhä kaupunki.
Siellä käy tuhansia pyhiinvaeltajia.
Pyhiinvaellusmatkan merkiksi voi värjätä tukkansa punaiseksi.
Koraanissa sanotaan, että Allah ei ole tehnyt uskoa vaikeaksi.
Koraani todistaa, ettei islam ole vaikeaa.
Islamia voi sen mukaan harjoittaa jokainen, joka tahtoo.
Se on selkeää ja yksityiskohtaista.
Ihminen voi tietää, milloin hän on tehnyt vaaditut toimet.
Ensi näkemältä kristinusko vaikuttaa helpommalta.
Vaikka kristinuskokin sisältää rukoukset, almut ja paaston, -
niistä ei anneta yksityiskohtaisia ohjeita.
Kaikki on itsekurin ja oman harkinnan varassa.
Ei määrätä, että täytyy rukoilla 5 kertaa tai 5 minuuttia päivässä.
Se jätetään ihmisen oman harkinnan varaan.
Kirjoituksissa ei anneta määräyksiä hartaushetkistä.
Se jätetään jokaisen itsensä päätettäväksi.
Se vaikuttaa helpolta.
Toisaalta kristittyä patistellaan antamaan kaikkensa.
Ei kehoteta antamaan 2,5 prosenttia eikä edes kymmenyksiä, -
mikä on juutalaisten laki, joka ei velvoita kristittyjä.
Kristityltä vaaditaan sataa prosenttia.
Kristitty päättää pikemminkin, paljonko hän pitää itsellään.
Se jätetään ihmisen itsensä harkittavaksi.
Kristitty ei voi sanoa: "Tehty on."
Kohtaamme jatkuvasti mahdottomia vaatimuksia.
Eteemme marssitetaan Jumalan mielen mukaisia pyhimyksiä, -
jotka ovat liian kaukana tavallisesta kuolevaisesta.
Kerrotaan suurista miehistä, jotka rukoilivat 10 tuntia päivässä.
Kuulostaako tutulta?
Se tuntuu latistavalta. Sitä ajattelee: "Hyvä hänelle."
Säännöt tuntuisivat paljon turvallisemmalta.
Kirkko on kompastunut tähän. On alettu viettää paastonaikaa.
Nykyään se tarkoittaa luopumista suklaasta.
Ihminen luo omat sääntönsä.
Kirkossa, jossa käymme, päätettiin juhlia paastonaikaa juhla-aterialla
Se on uudenlaista paastonajan soveltamista.
Ihminen päättää itse.
Ihminen ei koskaan tiedä, onko hän luopunut riittävästi.
Siihenhän myös luostarielämä juontaa juurensa.
Luostareissa on selvät säännöt. Siveys, köyhyys, kuuliaisuus.
Kristinusko ei ole sääntöusko.
Ei ole selviä vaatimuksia. Siten ne eivät tuo varmuutta.
Kukaan ei voi sanoa: "Olenpa ollut hyvä."
Sääntöuskonto on helpommin omaksuttavissa.
Riittää, kun suorittaa vaaditut tehtävät.
Tämä ei päde kristinuskoon.
Kolmanneksi islam on moraaliuskonto.
Kielletyt ja sallitut asiat on ilmoitettu selkeästi.
Tarkastelimme äsken, mitä muslimin täytyy tehdä.
Tarkastellaan nyt, mitkä asiat ovat muslimeilta selkeästi kiellettyjä.
Aviorikos, varastaminen, murhaaminen, irstaus.
On olemassa sääntöjä seksistä, avioliitosta ja avioerosta.
Alkoholi on kielletty.
Lähi-idän arabit jauhavat Kati-nimistä päihdettä.
Se värjää suun punaiseksi.
Säännöt auttavat ihmistä tietämään asemansa.
Islamissa on selkeät, tiukat moraalisäännöt, joita noudatetaan.
Myös rangaistukset on määrätty selkeästi.
Rangaistus kohtaa tässä ja seuraavassa elämässä niitä, -
jotka eivät noudata ohjeita ja moraalisääntöjä.
Käytössä on välitön rangaistus.
Olemme kuulleet vakavista rangaistuksista, -
jotka on kirjattu šariaan, islamilaiseen lakiin.
Aviorikos johtaa kivitykseen, varkaus käden katkaisemiseen.
Matkalaukun voi jättää keskelle Arabian erämaata, -
ja palata kolmen päivän kuluttua. Laukku on edelleen siellä.
Laki toimii. Se estää rikoksia.
Viimeinen rangaistuskeino on tietysti Helvetti.
Muslimit uskovat tosissaan ikuiseen rangaistukseen.
Se on Helvetti.
Muslimeilla on terve jumalanpelko.
Helvetinpelon ja jumalanpelon yhteys on selvä.
Islamissa on selkeät moraalisäännöt -
sekä selkeät rangaistussäännöt tässä ja seuraavassa maailmassa.
Psykologit ovat todenneet lapsen tuntevan olonsa turvalliseksi, -
jos vanhemmat opettavat selkeitä moraalisääntöjä.
Lapsi tietää rajat, vaikka hän rikkookin niitä.
Moraalisäännöt lisäävät turvallisuudentunnetta.
Islam antaa moraalisääntöjä.
Muslimi pitää länsimaita moraalisesti rappeutuneena.
Länsimaat rypevät seksissä, huumeissa ja viinassa.
Sellaisena nähdään länsi, joka on juutalaiskristillisyyden kehto.
On alettu vastustaa seuraamuksia, joilla on rankaiseva merkitys.
Se tarkoittaa rangaistuksia, joissa paha saa palkkansa.
Rangaistus on hyväksyttävä, jos se on korjaava tai ehkäisevä, -
jos rangaistus muuttaa ihmistä tai estää muita rikkomasta sääntöjä.
Kurinpidollista rangaistusta ei pidetä poliittisesti korrektina.
Niitä ei enää hyväksytä.
Islamissa ne hyväksytään.
Sitä vastoin kristillisyys, tapakristillisyys, -
on ulkopuolisen mielestä moraalisen hämmennyksen tilassa.
Kirkko muuttaa jatkuvasti eettisen käyttäytymisen sääntöjä.
Viime viikolla se päätti hyväksyä eronneiden uudelleenvihkimisen.
Joku sanoi julkisuudessa: "En ole huomannut uutista," -
"jossa kerrottiin Jumalan muuttaneen mieltään."
Kirkko näyttää seuraavan yhteiskuntaa -
15 vuotta jälkijunassa.
Kristittyjä ei nähdä puolustamassa moraalisääntöjä.
Meidät nähdään sopeutumassa yhteiskunnan menoon asteittain.
En muuten tiennyt, olisiko pitänyt itkeä vai nauraa, -
kun kuulin Englannin valtionkirkon eräästä ohjesäännöstä.
He vihkisivät eronneet uudelleen sillä ehdolla, -
että pariskunta tietää avioeron olevan Jumalan tahdon vastaista.
En tiedä, miten suhtautua.
Se on naurettavaa saivartelua.
Itse asiassa eronneen vihkiminen on Jumalan tahdon vastaista.
Kirkosta saa sellaisen kuvan, ettei sillä ole vakaita sääntöjä -
ja että se yrittää sopeutua, -
jotta se pystyisi pitämään ihmiset kirkoissa.
Islam ei koskaan anna sellaista vaikutelmaa.
Kirkoissa on homopappeja. Pedofiileja suojellaan.
Asioita, joita siedetään nykyään papistossa, -
ei olisi edes ajateltu 30 vuotta sitten.
Verratkaa islamia ja kristinuskoa.
Selkeitä moraaliohjeita kaipaava löytää haluamansa islamista.
Sitä ihmiset sisimmässään haluavat.
Vastustus moraalista rappeutumista kohtaan orastaa jo.
Turvattomuus johtaa siihen, että on alettu kaivata sääntöjä.
Silloin etsitään uskontoa, joka kannattaa moraalisääntöjä -
eikä laahusta jälkijunassa sopeutuen ajan trendeihin.
Sen tähden laki ja järjestys saavat kannatusta, -
kun yhteiskunnassa vallitsevat moraalinen ja sosiaalinen anarkia.
Neljänneksi islam on uusi uskonto.
Se tekee siitä houkuttelevan.
Se on uusi uskonto kahdella tavalla.
Ensinnäkin se on seurannut kristinuskoa kaikkialla maailmassa.
Muut uskonnot, hindulaisuus, buddhalaisuus, konfutselaisuus, -
ja šintolaisuus olivat ennen Kristusta.
Sitten tuli Kristus. 600 vuotta myöhemmin tuli islam.
Yleensä ajatellaan, että uudempi on aina parempi.
Oletetaan, että uudessa vanhan virheet on korjattu.
Esimerkiksi uusin automalli on parempi kuin vanha.
Muslimit olettavat ja väittävät, että islam nuorimpana uskontona -
on ylivertainen muihin uskontoihin nähden.
Islam tunnustaa edeltäjät. Islam tunnustaa Abrahamin, -
Mooseksen ja muut, yhteensä 25 profeettaa.
Mutta Muhammed on jälkimmäinen ja siksi paras.
Hän on vähemmän korruptoitunut ja siten oppineempi.
Puhumme siitä myöhemmin.
Se on ainoa kristinuskon jälkeen tullut suuri uskonto.
Sen vuoksi se on ainoa uskonto, -
jonka opissa puhutaan juutalaisten ja kristittyjen uskosta.
Raamatussa ei mainita islamia, koska islam tuli vasta myöhemmin.
Koraanin kirjoittamisen aikoihin juutalaisuus ja kristinusko -
olivat jo tunnettuja uskontoja.
Niiden opinkohtia pystyttiin kommentoimaan.
Islam on myös maassamme verrattain uusi.
Se on ollut täällä vasta muutaman vuosikymmenen ajan.
Yleisesti oletetaan, että uusin on aina parasta.
'Uusi' on yleisimmin käytetty sana mainoskielessä.
"Tämä on uutta hammastahnaa." "Tämä on uutuus."
Oletetaan, että uusin on aina parasta.
Uudempi on parempaa ja uusin on parasta.
Monille islam on uutta.
Uutuus viehättää tänä päivänä valtavasti.
Oletko kuullut uusimmat? Mitä uutta?
Islam on maassamme uutta.
Maahanmuuttajat ovat tuoneet sen mukanaan.
Ap. t. 16. luvun päivistä asti -
ihmiset ovat kerääntyneet kuuntelemaan uusimmat uutiset.
Nykyään on mahdollista olla britti muslimi.
Pääsana on aina tärkeämpi kuin määrite.
Siksi ei kuulla puhuttavan islaminuskoisesta britistä.
Muslimi on aina ensinnä lojaali uskolleen.
Sitä vastoin kristinuskosta saa vanhan uskonnon vaikutelman.
Viimeinen myyntipäivä on mennyt umpeen.
Esittelen nyt siis ihmisten mielikuvia.
Katedraaleissa käydään kuin museoissa.
Jumalanpalveluksessa käydessään ihmiset näkevät kirkkoherran, -
jonka yllä on roomalainen kaapu, tooga.
Sitä kutsutaan nykyisin messupaidaksi.
Jumalanpalvelus saatetaan pitää 1200-luvun goottilaisessa kirkossa.
Jokainen ikkuna on tämän muotoinen.
Muodolla pyrittiin saamaan aikaan suurempia ikkunoita.
Nykyään väitetään, että muoto viittaa muka rukoilevan käsiin.
Ei sinne päinkään. Se on 1200-luvun keksintö rakennustekniikassa.
Gotiikan arkkitehtuuri on suosittua kirkon piirissä.
Englannin kirkossa puhuttu kieli on 1500-luvulta.
Musiikki on peräisin 1800-luvulta.
Pappiparka sanoo, että kristinusko on tätä päivää varten.
Kaikesta saa sen kuvan, että kirkko on ajastaan jäljessä.
Tietysti on olemassa poikkeuksia.
Katedraali on paikka, -
jossa järjestetään konsertteja ja puutarhanäyttelyitä.
Kristinusko herättää ihmisissä nostalgiaa.
Suosikkisävelmä BBC:n hengellisten laulujen toivekonsertissa -
on vanha laulu, "Kerran Golgatalla".
Ihmisillä on sellainen mielikuva, että kristinusko on vanhanaikaista.
Sen etiikan ajatellaan olevan 1800-luvulta.
Ihmisten mielikuvissa -
esimerkiksi kristillisen avioliiton ihanteet ovat peräisin 1800-luvulta
Tämä on yleinen vaikutelma.
Monille briteille islam on uusi.
Kristinusko on vanha, makunsa menettänyt.
Maamme on täynnä entisiä kirkossakävijöitä, -
ihmisiä, joiden vanhemmat tai isovanhemmat kävivät kirkossa.
Se kuuluu menneisyyteen.
Viidenneksi islam on maskuliininen uskonto.
Se on miesten uskonto.
Kerroin siitä, kun ajoimme Mile End -kadun moskeijan ohi.
Näimme, kun sadat miehet tulivat moskeijasta.
Liikenne jumiutui 20 minuutin ajaksi.
He olivat miehiä parhaassa iässä.
En ole nähnyt sellaista kristillisen kirkon edessä.
Nykyisin kirkosta eroaa eniten nimenomaan miehiä.
Kristinuskoa pidetään naisten ja lasten uskontona.
Kun seurakunnasta käydään kutsumassa ihmisiä kirkkoon, -
ja oven sattuukin avaamaan mies, juuri töistä kotiin tulleena, -
mies sanoo: "Kerron vaimolle."
Lasten viemistä seurakuntaan pidetään vaimon velvollisuutena.
Kristinuskoa ei enää pidetä miesten uskontona.
Kun israelilaisten lukumäärää selvitettiin, -
mukaan laskettiin yli 20-vuotiaat taistelukuntoiset miehet.
Olen käyttänyt sitä mittarina vieraillessani seurakunnissa, -
kun minulta on pyydetty arvio seurakunnan tilasta.
Lasken aikuiset miehet, jotka voivat taistella Herran puolesta.
Parissa viimeisessä seurakunnassa on ollut 5 naista 1 miestä kohti.
Mies oli vanhahko.
Pidimmepä siitä tai emme, tosiasia on, -
että miehet muovaavat yhteiskuntaa suurelta osin.
Miehet tekevät suurimman osan päätöksistä politiikassa, -
talouselämässä ja viihdemaailmassa.
Tätä voi tietysti vastustaa, ja sitä vastustetaankin, -
mutta suurelta osin miehet päättävät yhteiskunnassa.
Se uskonto, jossa on enemmän rohkeita, aloitekykyisiä miehiä, -
tulee olemaan uskonto, joka saa vallan yhteiskunnassa.
Se on tärkeä ero.
Täytyy sanoa jotakin valitettavaa. Toivottavasti ette loukkaannu.
Kristinuskosta on tullut maassamme feminiininen uskonto.
Meillä on pelastusvenekirkkoja. Naiset ja lapset ensin.
Olisin rikas mies, jos saisin euron joka pariskunnasta, -
jossa vaimo johtaa miestä hengellisesti.
Kristinusko perustettiin 12 työmiehen varaan.
Uusi testamentti on osoitettu veljille, ei veljille ja siskoille.
Raamatussa on kokonaisia kirjoja, joissa ei ole jaettakaan naisille.
Sananlaskujen kirja on tunnettu siitä.
Sananlaskujen lopussa kerrotaan ihannevaimosta.
Sananlaskujen ohjeet on osoitettu miehille.
Toin mukanani lehtileikkeen. Siinä kerrotaan tutkimuksesta.
Tutkimukseen osallistui 155 miespappia ja 97 naispappia -
anglikaanisesta kirkosta.
Testattiin pappien psykologinen persoonallisuusprofiili.
Miespappien enemmistön profiili oli feminiininen.
Naispappien profiili oli enimmäkseen maskuliininen.
Kun sulkee silmänsä kuunnellessaan papin puhetta, -
feminiininen mies ja maskuliininen nainen muistuttavat toisiaan.
Kirkkoa pidetään usein sukupuolettomana yhteisönä.
Miesjohtoisuus on hyvin harvinaista.
Meitä totutetaan uuteen kieleen Kirjoituksissa.
Eräässä englanninkielisessä käännöksessä -
Jumala ei ole enää Isä, vaan Isä-Äiti.
Kristus ei ole enää Ihmisen Poika, vaan ihmisolennon lapsi.
Tämä on erään USA:n pääkirkkokunnan virallinen käännös.
Eräs kriitikko huomautti nasevasti: "Paholainen nauraa naisennauruaan."
Se paljasti hankkeen naurettavuuden.
Paholainen on ainoana Raamatun persoonana -
saanut pitää miehiset ominaisuutensa.
Canterburyn arkkipiispa puolusti naispappeutta sanomalla jotakin, -
mitä hän piti ratkaisevana argumenttina.
Kirkon täytyy kuulemma olla uskottava nyky-yhteiskunnassa.
Toisin sanoen kirkon täytyy sopeutua maailman menoon.
Se ei vakuuta minua.
Lopuksi islam on kunnioittava uskonto.
Rukoushetkinä moskeijoissa miehet kumartuvat jumalansa edessä.
He painavat kasvonsa lattiaan ja kumartavat yhdessä -
jumalan edessä.
Ylistys monissa kristityissä tilaisuuksissa -
muistuttaa lähinnä diskoteekkien menoa.
Jumalanpelko on poissa.
Muslimit kunnioittavat kirjoituksiaan.
Koraania ei koskaan pidetä vyötärön alapuolella.
Sitä säilytetään hyllyllä ihmisten yläpuolella.
Joku voi kutsua sitä kirjanpalvonnaksi.
Jos muslimin seurassa heittää Raamatun lattialle, -
se on merkki pyhäinhäväistyksestä.
Islam on jumalakeskeinen uskonto.
Muslimit eivät pohdi, mikä mahtaa vetää ja miellyttää ihmisiä.
He miettivät jumalakeskeisesti, mitä Allah vaatii heiltä.
Toimimme siten kuin Jumalan mieltymykset olisivat vaihtelevia.
En tarkoita, että meidän tulisi palata takaisin vanhoihin tapoihin.
Tarkoitan, että evankeliointityössä on oikein, -
että ilosanoma paketoidaan nykyaikaiseen muotoon, -
jos siten saavutetaan ihmisiä, tekemättä tietenkään myönnytyksiä.
On hyvä paketoida sanoma nykyaikaiseen muotoon.
Se ei kuitenkaan liity ylistykseen.
Valitettavan usein mietitään, -
millaista musiikkia ihmiset haluavat kuulla.
Ensisijaisesti tulee miettiä, mikä miellyttää Jumalaa, -
mitä Hän edellyttää meiltä.
Kunnioitusta lisää myös se, että muslimit tekevät kaiken yhdessä.
He nousevat ja polvistuvat yhdessä. Palvonta on yhteisöllistä.
Monet ylistyksenjohtajat sanovat seurakunnalle: -
"Tehkää niin kuin haluatte. Voitte tanssia tai istua."
Aivan kuin emme olisi yhdessä, vaan vain ilmaisemassa itseämme!
Paavali sanoo 1. Kor. 14:ssa, että meidän kuuluu rakentaa toisiamme, -
ei ilmaista itseämme. Ennen kaikkea on tuotava Jumalalle iloa.
Suoraan sanottuna muslimien palvonta voi olla vaikuttavampaa.
He suhtautuvat jumalaansa kunnioittavasti.
Eräs henkilö sanoi hiljattain: -
"Näytämme palvovan kaikensallivaa Jumalaa."
Se oli hyvin sanottu.
Olemme antaneet ylistyksen pitkälti nuorten tehtäväksi.
Aivan kuin kirkossa ei olisi yli 25-vuotiaita.
Haluan nähdä seurakuntia, joissa varttuneet kristityt -
ottavat ohjakset käsiinsä ylistyksessä.
Nuorisokulttuurissa vanhempia ihmisiä saatetaan halveksia.
Islamissa ja juutalaisuudessa kunnioitetaan vanhusten viisautta.
Ennen kaikkea niissä kunnioitetaan Jumalaa.
Eihän kristittyjä kuvailla nykyään jumalaapelkääviksi?
Oletko kuullut?
Ennen niin sanottiin usein.
Se osoitti, että Jumala on ykkössijalla.
Teen loppuyhteenvedon.
Kulutusyhteiskunnassa katsastetaan tarjonta.
Kysymys totuudesta on toissijainen nykypäivän maailmassa.
Sen sijaan kysytään, mikä uskonto sopii itselle.
Mikä uskonto sopii ajatuksiini, tarpeisiini ja tunteisiini.
Nykyään pohditaan näitä kysymyksiä.
Jopa kristityt pohtivat, mikä kirkko sopii itselle parhaiten.
Autolla pääsee vaikka 40 kirkkoon.
Vuoden 1973 öljykriisin aikana öljyhanat suljettiin.
Yksityisautoilu kiellettiin sunnuntaisin.
Kirkonkävijöille jäi vaihto- ehdoksi kävellä lähikirkkoon.
Samalla kadulla asuvat kristityt löysivät yllättäen toisensa.
Kun bensaa oli taas riittävästi, naapurukset erkanivat, -
ja kukin meni omaan kirkkoonsa.
Muslimi ei miettisi sellaista.
Hän menisi lähimpään moskeijaan palvomaan naapurien kanssa.
Rikkaat ja köyhät kumartavat maahan yhdessä -
yhteisöllisessä jumalanpelossa.
Länsimaisessa kulttuurissa, -
joka perustui alunperin juutalaiskristillisille arvoille, -
pyhäpäivistä on nyt tullut vapaapäiviä.
Sunnuntai pyhitetään urheilulle, viihteelle ja shoppailulle.
Avioliitto ja perhe-elämä ovat katoamassa.
Yhteiskunta rypee seksissä, väkivallassa ja alkoholissa.
Näin kirjoittaa eräs muslimi analyysissaan.
Olen eri mieltä eräässä kohdassa.
Muslimi kutsuu kulttuuriamme amoraaliseksi.
Amoraalinen on samanlainen ilmaus kuin ateisti.
Ateisti tarkoittaa 'ilman Jumalaa'. Amoraalinen 'ilman moraalia'.
Muslimit pitävät syynä kristinuskoa.
He eivät erottele länsimaista kulttuuria ja kristinuskoa.
Kaikki länsimaissa syntyneet ovat heistä kristittyjä.
Länsimaiden tila todistaa heille, että kristinusko on väärä uskonto.
Siihen on hankala vastata.
Muslimi ajattelee, että kristinusko johtaa moraalittomuuteen.
He tarkastelevat yhteis- kuntaamme siltä kantilta.
En ala puolustella vastakkaista näkemystä, kuten monet kristityt.
Usein ajatellaan, että rappioon ei ole johtanut kristinusko, -
vaan luopuminen kristinuskosta.
Se on johtanut moraalin rappeutumiseen.
Siinä piilee totuuden siemen.
Room. 1:n mukaan luopumisesta seuraa se, -
että Jumalakin luopuu ihmisestä.
Ihminen alkaa toteuttaa oman lihansa himoja.
Se johtaa epäsosiaalisuuteen ja mm. homoseksualismin yleistymiseen.
Room. 1. luku muistuttaa iltapäivälehtien uutisointia.
Muslimit väittävät, että kristinuskon tulos näkyy tässä.
Kristityt väittävät, että syynä on luopuminen kristinuskosta.
Itse väitän, että totuus löytyy kahden näkemyksen välimaastosta.
Uskon, että syynä on kristinusko, joka on tehnyt myönnytyksiä -
alentamalla vaatimuksiaan.
Tuskin yksikään kirkko maassamme harjoittaa kuria.
Koska viimeksi kuulit seurakunnan jäsenen erottamisesta?
Jeesus käski tehdä niin, jos joku ei kadu rikkomuksiaan.
Kuri on lähestulkoon kadonnut.
Ei liene sattumaa, että kun kirkkokuri katoaa, -
ihmiset lähtevät kirkoista laumoittain.
Kuulostaa järkyttävältä, mutta uskon sen olevan totta.
Ainakin on myönnettävä se, -
että emme ole kyenneet estämään yhteiskunnan rappeutumista.
Emme ole pysäyttäneet sitä. Olemme varmasti samaa mieltä siitä.
Olemme tietyssä mielessä jopa vauhdittaneet sitä.
Tulemme näkemään vastareaktion -
moraalittoman yhteiskunnan anarkiaa vastaan.
Se on väistämätöntä.
Vastareaktiona on selkeästi moraalisen uskonnon omaksuminen.
Islam odottaa tätä hetkeä.
Voisiko Britannia paremmin šarian, islamilaisen lain alla?
Vastaus on kyllä, monella tavalla.
Siitä tulisi turvallisempi lapsille ja perhe-elämälle.
Islamilla on kuitenkin myös synkkä puoli.
Seuraavalla luennolla tarkastelemme sitä.
Tällä luennolla selvitin, mikä islamissa viehättää niitä, -
jotka eivät harjoita mitään uskontoa.
Etenkin naiset kääntyvät muslimeiksi suurin joukoin.
Ydinaseita vastustavan Greenham Common -naisliikkeen johtaja -
on vakuuttunut, että islamin alaisuudessa nainen tuntee olonsa -
turvallisemmaksi, suojellummaksi ja vähemmän riistetyksi.
Se on raju toteamus.
Miksi hän ei löytänyt sitä kristinuskosta?
Suomennos: Marianne Tenetz