ISLAMS UTMANING TILL DE KRISTNA
Islams uppgång 2/6 ISLAMS DRAGNINGSKRAFT
I det första föredraget tittade vi på Storbritanniens tillstånd -
och dess religiösa, andliga vakuum -
och frågade vad som ska fylla det.
Jag talade om religionen islam som väntar i kulisserna på att fylla det, -
och att jag hade blivit övertygad om - från Herren tror jag -
att det här landet kommer att bli en islamisk stat.
Det är en väldigt allvarlig sak att säga.
Jag hoppas att jag har fel. Jag hoppas att det är en falsk profetia.
Men efter att ha skickat runt den till ett antal vänner -
upptäckte jag att några redan hade kommit till den slutsatsen.
Andra sa "ja" när de hade tänkt på saken.
De uppmuntrade mig att dela resten av vad Herren har gett mig.
I det här föredraget ska jag tala om islams dragningskraft, -
varför islam attraherar människor.
Jag talade med en kristen evangelist -
som arbetar i skolor, för inte så länge sedan.
Han var med om en stor besvikelse.
En äldre tonårspojke var ateist.
Min vän hade övertygat honom, älskat honom till, att tro på Gud -
och det är första steget till att bli kristen. Nu för tiden måste vi -
börja med att tala med människor om Gud inte om Jesus.
De måste ha en idé om Gud som Jesus försonar oss med.
Vi måste börja ett steg tillbaka och han gjorde det.
Och pojken började tro på Gud. Han tänkte: "Vi är på väg."
Ett par veckor senare kom pojken till honom och sa: -
"Jag har blivit muslim." Och den kära, kristna evangelisten var så besviken.
Efter att han hade lett honom till Gudstro hade han nu blivit muslim, -
en övertygad muslim. Vad kan få en pojke att bli det?
Jag har sagt till er att islam nu är den näst största religionen -
i det här landet och den snabbast växande.
Och nu tänker jag särskilt på människor som vuxit upp -
i en annan kultur och religion och som nu rör sig över till islam.
Vad är det? Varför skulle någon välja det?
Islam är inte traditionellt brittisk.
Det är en arabisk kultur från 300-talet.
Varför skulle någon välja att göra detta?
Jag kommer ihåg de tidiga avsnitten av ett program som -
satiriserade veckan som gått, lett av David Frost.
Han producerade ett konsument- forskningsprogram om religion -
och han gick igenom varje religion, vad den erbjöd, vad den krävde, -
dess nackdelar, och han sa i princip: "Gör ert val."
Jag kommer att göra det nu.
Men jag kommer att titta på islam och kristendomen utifrån -
från intryck som människor får.
Människor går inte så mycket på efterforskningar utan på intryck.
På sätt och vis kommer jag att jämföra med vad jag kallar "kyrkdom".
Jag ska vara en icketroende den här timmen och titta på -
de här två religionerna och säga: "Vilken skulle jag föredra?"
Jag ska göra en s k komparativ religionsstudie, -
jämföra den ena med den andra. I denna jämförelse kommer islam -
fram mer fördelaktigt än kristendomen eller "kyrkdom" - tro det eller ej.
Folks intryck av kyrkan i det här landet domineras -
förstås av Engelska kyrkan. Det är huvudkyrkan även om -
den till antalet medlemmar är likställd med de andra nu.
Den huvudsakliga bilden som folk har är av den etablerade statsreligionen.
Och när de jämför den med islam är jag inte förvånad -
att deras slutsats gynnar islam. Det är en slags konsumenttest.
Det är ett val. Det handlar om "Vilken?"
Och det finns sex saker - jag kunde ha listat fler -
men det finns sex saker som gör islam åtskilligt mer attraktiv -
än engelsk kristendom som den uppfattas av folk där ute.
Först: Islam är en enkel religion. Den är väldigt lätt att förstå.
Den är inte komplicerad. Det är en enkel religion och jag -
tänker primärt på trosinnehållet i den. Lärosatserna som den lär ut är enkla.
Dess trosbekännelse är den enklaste trosbekännelsen av alla religioners.
Den säger bara två saker. Trosbekännelsen är som ni vet: -
"Det finns ingen gud utom Allah och Muhammed är hans profet."
Det är allt. Och det summerar hela tron. Kunde något vara mer enkelt?
De lägger inte ens till orden "jag tror" här. De bara konstaterar det.
"Det finns ingen gud utom Allah och Muhammed är hans profet."
Deras Skrift är mycket enklare än vår. Det är bara en bok.
Det är en kortfattad bok. Den har bara en författare -
och stilen är genomgående den samma.
Och i den boken har du allt du behöver veta om Gud och om hans -
vilja för dig även om de flesta muslimer också till Koranen lägger -
hadithsamlingarna eller traditionerna, som helt enkelt är ord och gärningar -
som tillskrivs Muhammed och som inte återfinns i Koranen.
Men det är enkla Skrifter. För det tredje är deras teologi väldigt enkel.
De är monoteister, vilket betyder att de tror på en person som kallas Gud.
Han är Skaparen som gjorde oss, han är Härskaren som talar om för -
oss hur vi ska leva, och han är Domaren inför vilken vi en dag ska -
träda fram och avge räkenskap. Väldigt enkelt.
Vi kommer från honom - vi går till honom.
Han bestämmer om vi har varit så goda att vi -
går till paradiset eller så onda att vi hamnar i helvetet.
Så enkelt är det. Våra goda gärningar kommer -
att vägas mot de onda och balansen kommer att avgöra.
Muslim betyder tekniskt sett en som är underkastad vilket -
betyder att underkasta sig Guds vilja och att leva på hans sätt.
Men det kan, och jag vill lägga till detta, leda till fatalism.
Jag kommer ihåg när jag var i Arabien och jag en juldag gick -
med alla de nyomvända i Kungliga flygvapnet som vi hade i vår kyrka...
Eftersom det var jul ville jag ta dem bort ifrån lägret -
för där blev det helt enkelt en orgie på juldagen.
De här nyomvända var vana vid att bli fulla och jag ville ta dem därifrån.
Så vi begav oss till en liten fiskeby och vi åkte ut -
och fiskade med araberna i en segel- båt och hade trevligt hela dagen.
En sak som den arabiska kaptenen på båten sa var: -
"Kristendomen mush tamam - väldigt dålig." Och jag frågade "Varför?"
"Ni blir fulla på er grundares födelsedag."
Det tog mig resten av dagen att övertyga honom om -
att inte alla som föds i England är kristna. Men så tänker de.
Alla som föds i Arabien är muslimer.
Men det kom en regnskur, något som händer två, tre gånger -
om året i Arabien. I 20 minuter. Vi rusade ut och blev genomblöta.
Det var en sådan glädje. Man uppskattar inte regn i det här landet.
Och fiskaren hade spridit ut sin fisk i sanden för att torka den, för att -
konservera den. Och det började regna. Och jag sa: -
"Låt oss hjälpa dig att samla ihop din fisk." Och han sa bara: -
"Inshallah" - om Gud vill. Det finns en fatalism i det.
Det är väsentligen en muslims hjärta. Inshallah. Må Guds vilja ske.
Till denna enkla teologi lägger de tron på änglar och demoner -
vilket kan innebära problem för 1900- talsmänniskan. Jag tror på bägge.
Änglarnas uppgift är att registrera dina goda och onda gärningar.
Demonernas uppgift är att försöka hindra dig att göra det goda -
och få dig att göra det onda. Allt det här är en väldigt enkel teologi.
Det kan hända att jag förenklar för mycket.
Det finns förstås andra aspekter. Men det är en rättfram, enkel tro.
Du tror på Gud och en dag bestämmer han -
om du kommer till paradiset eller helvetet. Enkelt.
Att ansluta sig är en väldigt enkel sak. Det enda du behöver göra för -
att bli muslim är att recitera trosbekännelsen i vittnens närvaro.
"Det finns ingen Gud utom Allah och Muhammed är hans profet."
Du är nu muslim. Det är en enkel religion.
I kontrast är kristendomen den mest komplicerade religionen någonsin.
Våra trosbekännelser är avsevärt längre och fullödigare.
De är en blandning av dogmer och historiska utsagor.
Vår Skrift utgör en mycket större bok, mycket svårare, -
inte en bok, utan 66 böcker av olika slag: -
lagböcker, sångböcker, historieböcker, brev...
66 olika böcker, 40 olika författare.
Det är en mycket blandad bok och mycket längre (än Koranen).
Att läsa Bibeln är ingen lätt uppgift. Det är mycket lättare att läsa Koranen.
När det gäller teologin går vi till människor -
och ber dem att tro tio omöjliga saker före frukost. Tänk bara!
Vi säger att Gud är tre personer och ändå får du inte kalla Gud "dem".
Du kallar Honom "Honom". Treenigheten är en av de största -
stötestenarna inte bara för muslimer utan för massor av människor -
som säger: "Hur kan ni...? Jag kan bara inte förstå det."
Hur kan Gud vara tre och en på samma gång?
Vi är varken polyteister som tror på många gudar -
eller monoteister som tror på en person som kallas Gud.
Vi är "treenighetsteister" och vi måste på något sätt förmedla det.
Och hur är det med inkarnationen? Vi tror att en man som levde i en by -
för 2000 år sedan i själva verket var Gud, -
att Han valde att födas, den enda människan som någonsin gjorde det.
Vi gjorde inte det. Jag valde inte att födas -
eller valde mina föräldrar. Han gjorde.
Han är Guds ende Son. Om Gud har andra söner så är de -
adopterade men det finns bara en enfödd Son, -
bara en som verkligen tillhör Honom av naturen.
Vi säger också att Han är född av en jungfru -
men muslimer har inga svårigheter med det för det står i Koranen.
Försoningen: Denne man som avrättades som en brottsling vid 33 -
ändå oskyldig till det brott som Han anklagades för. Allt var planerat -
av Gud, och Han har faktiskt betalat för hela världens synder -
inklusive våra som lever 2000 år senare, 2000 engelska mil bort.
Uppståndelsen: som aldrig har hänt någon dessförinnan eller senare.
Folk har blivit återupplivade och kommit tillbaka till livet -
ännu fler idag med medicinsk hjälp - men alla dör igen.
Döden har bara skjutits upp. Jesus blev uppväckt -
och har aldrig dött igen. Den enda personen någonsin.
Himmelsfärden. Han for upp till himmelen -
utan rymddräkt och utan raket. Bara rätt upp.
Och Hans återkomst: att Han kommer tillbaka.
Och när vi kommer till den Helige Ande blir det verkligen förvirrande.
De två saker som skiljer kristendomen från varje annan religion är -
Jesu gudomlighet och den Helige Andes person.
Sekter som Jehovas vittnen har problem med de här två sakerna -
men det är vad som utmärker äkta kristendom.
Men vilken komplicerad tro att konfrontera människor med!
Sedan är inträdet i kristendomen så komplicerat.
Det innefattar moraliska, verbala och rituella handlingar.
Det innefattar fyra grundläggande steg och om du känner till min bok -
om en normal kristen födelse så vet du vilka de är.
Du ångrar dina synder mot Gud Fadern, du tror på Gud Sonen, -
du tar emot Gud Anden och du döps i vatten -
i Faderns och Sonens och den Helige Andes namn.
Och då har du bara börjat. Så mycket mer komplicerad vår tro är!
Den andra saken med islam: Det är inte bara en enkel religion -
det är en lätt religion. Och nu tänker vi på hur man praktiserar den.
Det finns helt enkelt fem saker som du ska göra.
Du känner säkert till islams fem pelare men låt mig gå igenom dem.
Nummer 1: Recitera trosbekännelsen. Det är lätt, tar inte ens fem sekunder.
För det andra: Be dina böner fem gånger om dagen.
Det är besvärligt men inte omöjligt.
På fredagen ber du offentligt med andra, vid andra tidpunkter privat.
Det tar snarare minuter än timmar, men det är frekvensen och helt -
inom din förmåga. Du bara omorganiserar din dag lite grand.
För det tredje: Du ger allmosor, 2,5 procent, och allmosorna går till de -
fattiga - inte till moskén, mullan eller imamen. Till de fattiga -
2,5 procent av din inkomst. Det är inte en stor summa, knäcker inte banken.
För det fjärde: Praktisera fasta i en hel månad om året.
Men som jag nämnde är det bara under dagen.
När solen går ner kan du sätta dig ner och äta allt du vill eller behöver.
Men under de ljusa timmarna får du klara dig utan mat under ramadan.
I värsta fall upprör det din matsmältning men det är en enkel -
och lätt sak att göra. Och till sist: -
Om du har möjlighet gör du en vallfärd i livet till Mecka som -
är hjärtat i islams utövning. Och du ansluter dig till 1000-tals andra.
Sedan får du färga ditt hår rött så att alla andra vet att du har gjort det.
Koranen säger faktiskt: "Allah har inte lagt på dig en börda i religionen."
Så Koranen säger: Det här är inte en börda.
Det helt enkelt en praktik som är inom allas förmåga som är villiga -
att göra det. Det är tydligt och specifikt och du vet när du har -
uppnått det. Du kan sätta en bock: "Jag har gjort det." Och det är allt.
Kristendomen i jämförelse verkar vid första ögonkastet enklare för trots -
att bön och givande och fasta alla täcks finns det inget specifikt ålagt.
Det beror på din självdisciplin och ditt egna omdöme.
Ingen säger att du måste be fem gånger om dagen, -
eller fem minuter om dagen. Det är upp till dig. Du väljer, du avgör.
Det finns inga regler för privat eller offentlig andakt i Skriften. Inga alls.
Det är upp till dig. Det låter enklare.
Men å andra sidan om du går till kyrkan blir du manad till den -
högsta nivå du kan föreställa dig. Man talar om för dig att det är inte -
2,5 procent av din inkomst eller ens 10 procent - det är en judisk lag -
men kristna är inte under regeln om tionde.
Kristna uppmanas att ge 100 procent. Du bestämmer inte hur mycket du -
ger till Gud utan hur mycket du behåller för dig själv.
Men det är upp till dig. Det finns ingen färdig regel.
Så du kan aldrig säga: "Jag har gjort det. Bocka av."
Och när det gäller predikanter möts vi konstant av omöjliga krav för de -
använder illustrationer av gudfruktiga helgon som var så högt över vanliga -
människor att du aldrig ens skulle försöka imitera dem.
"En helig man, vi läser om honom att han tillbringade tio timmar om -
dagen i bön." Har du hört predikanter säga det?
Det gör dig antingen deprimerad eller så säger du bara: "Bra för honom."
Men om vi bara hade regler - och kyrkan föll förstås i den fällan -
och sa att du måste fasta under fastan före påsk.
Nu betyder det att avstå från choklad.
Du bestämmer själv vad du gör under fastan.
Kyrkan som jag och min fru går till bestämde under fastan att fira med -
en gourmémåltid varje vecka, vilket är ett ganska nytt uppslag för fastan.
Men så är det. Du bestämmer själv -
och du vet aldrig riktigt när du har försakat tillräckligt mycket i fastan.
Och kyrkan.... Faktiskt var det ursprunget till munkarnas -
regler - och nunnornas - för de fick tydliga regler.
Absolut kyskhet, fattigdom och lydnad. Och de visste när de följde dem.
Kristendomen är inte religion av regler, av specifika krav.
Så du är aldrig riktigt säker på hur bra du har lyckats.
Du kan inte säga: "Vilken duktig pojke jag är."
En religion av regler är mycket enklare att acceptera.
Du vet vad som förväntas, du gör det, -
och du bockar av det. Kristna kan inte göra så.
För det tredje är islam en moralreligion.
Den har en väldigt klar lista på såväl förbud som påbud.
Vi har tittat på vad man gör som muslim.
Låt oss nu titta på vad man inte gör.
Islam ger människor väldigt tydlig undervisning om förbjudna ting: -
äktenskapsbrott, stöld, mord, otukt.
Det finns regler om sex, äktenskap och skilsmässa.
Du får inte röra alkohol till exempel, fastän araberna -
i Mellanöstern tuggar en drog som kallas kat.
Munnen blir helt röd när man tuggar den har jag lagt märke till.
Men alkohol kommer inte på fråga. Du vet var du står.
Det finns mycket tydliga moralregler och muslimer stuvar inte om dem.
De håller sig till dem. Och det finns tydliga påföljder vid -
dåligt uppförande. Det finns tydliga straff i det här livet -
och ytterst i nästa liv för dem som inte följer reglerna.
Straffet är omedelbart och vi är numera alla medvetna om de -
stränga straff som accepteras i sharia, den muslimska lagen, -
så som stening för äktenskapsbrott eller att förlora en hand för stöld.
Inget tjafs. Vi skulle kunna lämna en resväska med tillhörigheter i den -
arabiska öknen och komma tillbaka tre dagar senare och hitta den igen.
Det fungerar. Det avskräcker verkligen.
Men den ultimata påföljden för dåligt uppförande är förstås helvetet.
Muslimer tror totalt, uppriktigt och tydligt på evigt straff i helvetet.
Så är det. Det betyder att de har en hälsosam gudsfruktan.
För fruktan för helvetet och fruktan för Gud är mycket nära besläktade.
Tydliga moraliska riktlinjer, tydliga straff i den här världen och i nästa.
En psykolog drog nyligen slutsatsen att barn är mycket mer -
trygga i ett hem där föräldrarna ger tydliga moraliska riktlinjer -
även om barnen överträder dem.
De vet var de är, också när de inte lyder.
Men de är trygga i moraliska riktlinjer. Och islam ger dem det.
Från muslimsk synvinkel är Väst moraliskt dekadent -
indränkt i sex, droger och starka drycker.
Västerlandet där judeo-kristen etik har varit den främsta grunden.
Och det har skett en reaktion i Väst mot varje form av vedergällande straff.
Det betyder att straffas för därför att man förtjänar att lida.
Nu är straff bara godtagbara i Väst om de är -
vårdande eller avskräckande. Om de förändrar människan -
eller om de avskräcker andra från att göra samma sak.
Vedergällande straff är inte längre politiskt korrekt.
Du gör fel - du blir straffad. Det är borta.
Men i islam är det inte borta. Kristendomen däremot, -
eller "kyrkdomen", kalla den vad du vill, -
som den förefaller för den utomstående i Storbritannien, -
befinner sig i ett tillstånd av moralisk förvirring.
Kyrkan flyttar ständigt de moraliska målstolparna.
Förra veckan bestämde kyrkan att viga frånskilda -
och någon i pressen sa: "Jag saknade rubriken 'Gud har ändrat sig igen'".
Det var en cynisk kommentar.
Så kyrkan verkar följa samhället 15 år senare än alla andra.
Vi tycks inte klart och tydligt stå för moraliska uppfattningar, -
men tycks motvilligt och gradvis anpassa oss efter samhället.
Det var förresten ett befängt... Man vet inte om man ska skratta -
eller gråta över Engelska kyrkans beslut angående omgifte.
De ska viga frånskilda i kyrkan förutsatt att paret är övertygade -
om att skilsmässa är mot Guds vilja. Jag vet inte hur jag ska hantera det.
Det förefaller mig vara den löjligaste -
regel i samvetsfrågor jag någonsin mött.
Faktiskt är det omgifte som är emot Guds vilja men så formulerades det.
Det här ger samhället intrycket att kyrkan inte har stabila normer och -
att vi ständigt anpassar oss för att behålla folk i kyrkan, för att de ska -
fortsätta gifta sig i kyrkan, vi sänker hela tiden nivån.
Islam ger aldrig det intrycket. Vi kan ha en homosexuell präst, -
vi skyddar pedofiler... Saker som tolereras bland prästerna -
idag skulle man inte ens ha tänkt på för 30 år sedan.
Jämför nu de två religionerna. Om du vill ha tydliga moraliska -
riktlinjer, gå till islam. Och det är innerst inne vad folk vill ha.
Det finns en början till motreaktion på den moraliska dekadensen.
Otryggheten i den moraliska anarkin börjar säga till människor: -
"Vi måste tillbaka till normer."
Var ska de hitta en religion som hjälper dem tillbaka, -
och som inte bara drar ner dem och följer samhället -
åratal efter att alla andra har accepterat något?
Det är därför jag välkomnar att lag och ordning råder -
när det är moralisk och social anarki.
För det fjärde: Islam är en ny religion och det gör den attraktiv.
Den är ny på två sätt. Först av allt, för hela världen -
är den en postkristen religion.
Den är den senaste att uppträda av alla världsreligionerna.
Hinduism, buddism, konfucianism, shintoism -
allt det fanns redan före Kristus. Sedan kom Kristus.
Och sedan - 600 år senare - kommer islam.
Det finns en vanlig idé att senare alltid måste vara bättre.
Man förväntar sig att vad som än uppträder senare -
ska vara en förbättring av vad som helst som fanns tidigare.
Med bilar eller vad som helst. Senare är bättre.
Därför antas det, och hävdas av muslimer, -
att det att vara senare än andra religioner -
ofrånkomligen är en förbättring av andra religioner. Senare är bättre.
Medan man känns vid sina föregångare och islam erkänner -
Abraham, Mose. Sammanlagt är faktiskt -
25 profeter från tidigare religioner erkända i Koranen.
Men Muhammed är senare och därför bättre och mindre -
korrumperad och mer korrigerad. Det kommer vi tillbaka till senare.
Den enda postkristna större världsreligionen.
Och därför är islam den enda religionen som har inbyggda -
kommentarer om den judiska och den kristna tron.
Bibeln som vi har, har inga kommentarer om islam -
av uppenbara skäl - den fanns inte.
Men när Koranen skrevs fanns judendom och kristendom och -
kommentarer kunde därför göras. Och man kunde hävda förbättringar.
Men jag menar också när jag säger att islam är ny religion att den är ny -
i det här landet. Den har bara varit här några få decennier.
Återigen är det ett vanligt antagande att nyast är bäst.
Ordet "ny" är det främsta ordet i all reklam. "Det här är en ny tandkräm."
Den är ny - under antagandet att nyast är bäst.
Om senare är bättre så är nyast bäst.
Och för många människor i det här landet är islam ny.
Och det som är nytt har en enorm dragningskraft idag.
Få ut det senaste! Vad är nytt? Och islam är ny här, väldigt ny.
Invandrarna har tagit den med sig och nyhetens behag finns där.
Från Atens dagar i Apostlagärningarna 16 samlas -
människor för att höra den senaste nyheten.
Det är nu möjligt att vara en brittisk muslim. Det är en del av scenen.
Men ett substantiv är alltid mer viktigt än ett adjektiv.
Och du hör aldrig talas om en muslimsk britt.
Du hör talas om en brittisk muslim.
För deras primära lojalitet är och kommer alltid att vara deras tro.
Som kontrast har kristendomen lämnat ett intryck av att vara en -
gammal religion - passerat sitt bäst-före-datum.
Jag talar om det intryck folk får.
Om de besöker en katedral besöker de ett museum.
De går till en gudstjänst i en församlingskyrka och de ser -
en kyrkoherde i en romersk dräkt, en toga. Den kallas mässkjorta.
Men det är vad den är, en 2000 år gammal romersk toga.
Byggnaden där gudstjänsten hålls är gotiskt 1200-tal.
Där varje fönster har den här formen, designad för att göra fönstret -
större och få ett valv som bar upp vikten av stenen ovanför men nu -
säger man att det är bedjande händer. Inte alls.
Det var en bygguppfinning på 1200-talet.
Men nu är det så präglat av religion att gotisk arkitektur är ett måste.
Språket är elisabetanskt. "Art thou with it?" ("Ären I moderiktiga")
Musiken är viktoriansk. Och den käre predikanten säger -
att kristendomen är för idag, här och nu, -
men det hela ger intryck av att vara fullständigt föråldrat.
Jag talar inte om alla kyrkor - men så är det.
Katedraler är platser för musikaliska konserter och blomuppsättningar.
Det ligger ett nostalgiskt skimmer över kristendomen.
Den mest populära psalmen som alltid önskas på -
sångprogrammet "Songs of Praise" är "Det urgamla kors".
På något sätt existerar intrycket att kristendomen är gammaldags -
och dess etik viktoriansk. Och det ordet används om dig -
om du försöker tillämpa kristen äktenskapssyn.
"Åh, du är viktoriansk." Det är det allmänna intrycket.
Islam är det nya för många britter medan kristendomen -
är det gamla - långt efter sitt utgångsdatum.
Det här landet är fullproppat med före detta kyrkobesökare, -
folk vars föräldrar och farföräldrar kanske en gång -
tillhörde ett samhälle där man gick i kyrkan.
Men det ligger i det förgångna.
För det femte: Islam är en maskulin religion.
Det är en männens religion.
Jag berättade för er om resan som jag och min fru gjorde när vi -
körde förbi moskén på Mile End Road och såg hundratals -
män strömma ut från bönen och blockera trafiken i ca 20 minuter -
medan dessa män i sina bästa år gick åt olika håll.
Jag har aldrig sett det utanför en kristen kyrka.
Och vi förlorar fler män än kvinnor och barn nu från kyrkan.
Kristendomen betraktas som en religion för frun och barnen.
Jag har knackat dörr för att bjuda in folk till kyrkan och -
mannen öppnar och har tydligen precis kommit hem från -
jobbet och öppnar dörren i sina hängslen. Jag säger: -
"Jag kommer från kyrkan." "Åh, jag ska tala om det för frun."
Det är hennes ansvarsområde för barnen.
Kristendomen ses inte längre som en männens religion.
När Gud räknade Israel räknade Han inte alla.
Han räknade männen över 20 som var i stånd att strida för Herren.
Jag har använt det som ett väldigt enkelt mått på kyrkorna -
som jag har besökt. När de har frågat mig: -
"Hur uppfattar du vår församling?" Säger jag: "Jag räknade er män, -
era vuxna män som kan strida för Herren."
I de senaste två församlingskyrkorna som jag besökte -
så gick det fem kvinnor på en man och han var äldre.
Oavsett om vi eller feministerna gillar det eller inte, -
så är det ett enkelt faktum att samhället till stor del formas av män.
Av besluten som fattas i politik och handel och underhållning -
fattas många fler av män än av kvinnor.
Du kan invända, du kanske inte gillar det, och bilden förändras gradvis.
Men vårt samhälle formas till stor del av män.
Den religion som frambringar män som är tillräckligt modiga för -
att forma samhället i enlighet med sin övertygelse kommer att vara -
den religion som tar över. Det är kontrasten på den punkten.
Jag är rädd att jag måste säga och jag hoppas ni tänker på det -
snarare än omedelbart tar illa upp: -
kristendomen har blivit en feminin religion i det här landet.
Vi har livbåtskyrkor: "Kvinnor och barn först."
Jag skulle vara en förmögen man om jag hade ett pund för varje par -
där hustrun andligt sett ligger före sin man.
Och ni vet vad jag talar om. Kristendomen började med tolv män -
tolv arbetande män. Nya Testamentet är riktat till "bröder", -
och inte till "bröder och systrar", har ni lagt märke till det någon gång?
Det finns hela böcker i Bibeln som inte har en enda vers i sig för kvinnor.
Ordspråksboken är ökänd för det men den slutar också med bilden av -
den idealiska hustrun. Men den boken är helt och hållet -
riktad till män och vad Gud ålägger män att vara.
Jag har här någonstans ett urklipp om en undersökning av -
prästkandidater till Engelska kyrkan, 155 män och 97 kvinnor, -
och för första gången fick de gå igenom ett psykologiskt -
personlighetstest, vad det nu är.
Det visade sig att en majoritet av männen hade en feminin profil -
och kvinnorna hade en karakteristiskt maskulin profil.
Det betyder förstås att när du lyssnar till prästen i serien "Ett herrans liv"-
märker man ingen större skillnad då man blundar mellan en -
feminin man och en maskulin kvinna.
Men kyrkan betraktas oftast som ett könlöst samhälle -
och ett samhälle som inte har män som leder.
Vi är nu vana vid det som kallas en inkluderande Skrift, -
en ny version av Skriften där Gud inte längre är Fader utan "fader-moder", -
Kristus är inte längre Människosonen utan "Människans barn" och detta är -
den officiella Skriften i de ledande samfunden i Amerika.
En recensent kommenterade klyftigt att djävulen -
måste skratta så hon kiknar.
Det avslöjade faktiskt det löjeväckande i det hela, -
att det är den enda personen som inte är hermafrodit, inte -
bisexuell utan fortfarande manlig.
Ärkebiskopen av Canterbury avslutade debatten om vigning av -
kvinnor till prästämbetet med vad han tyckte var det avgörande -
argumentet: "Kyrkan måste vara trovärdig för det samtida samhället."
Formulera det enklare: Vi måste anpassa oss till världen där ute.
Det övertygar inte mig.
Till sist: Islam är en vördnadsfull religion.
Besök moskén vid bönetid och du ser män böja sig inför Gud, -
ödmjukt, med ansiktet mot marken.
De knäböjer tillsammans inför Gud.
Mycket tillbedjan som jag deltar i på kristna platser -
för gudstjänst idag är inte mycket bättre än ett disco.
Jag är ledsen men jag säger det: Gudsfruktan är obefintlig.
De vördar sin Skrift. En Koran håller man aldrig nedanför -
midjan och den förvaras alltid på en hylla ovanför folket.
Du kan kalla det bokdyrkan, men du kanske inte är medveten om -
att om du är bland muslimer och slänger din Bibel på golvet -
bredvid din stol begår du ett helgerån.
Det finns en vördnad där och det är en Gudscentrerad tro.
När de träffas till gudstjänst säger de inte: "Vad kommer nu att attrahera -
människor? Vad kommer att tilltala och intressera människor?"
Deras tänkande är Gudscentrerat, de säger: "Vad kräver Gud av oss?"
Men vi beter oss som om Gud ändrar sin musiksmak och allt -
annat var och varannan vecka. Jag säger inte att vi måste gå -
tillbaka till det gammalmodiga. Jag säger detta: -
I evangelisation är det rätt att klä evangeliet i en nutida dräkt, -
om vi ska nå nutida människor. Utan att kompromissa, är vårt mål -
att nå dem med evangeliet, och ju mer nutida vi är desto -
bättre kan vi nå dem. Men i gudstjänsten handlar det inte om det.
Tyvärr frågar vi ofta: "Vilken slags musik vill folk ha?"
Det vi först och främst borde bekymra oss om när vi samlas för -
att tillbe är: "Vad skulle behaga Gud? Vad begär Han av oss?"
Vidare beror deras vördnad i gudstjänsten på att de gör -
allting tillsammans. Man ser dem stå tillsammans, -
knäböja tillsammans. Det är gemensam andakt.
Jag hör lovsångsledare säga till sina församlingar: "Gör din egen grej.
Om du vill dansa - dansa. Om du vill sitta - sitt." Som om vi -
inte är tillsammans, som om vi är där bara för att uttrycka oss själva.
Paulus säger i 1 Kor 14 att vi är här för att bygga upp -
varandra - inte för att uttrycka oss själva. Men framför allt är vi här -
för att Gud ska glädjas åt sin familj.
Jag låter er tänka igenom allt detta.
Islamisk tillbedjan kan, uppriktigt sagt, vara mer -
imponerande p g a dess vördnad för allsmäktig Gud.
Som en person nyligen: "Vi verkar tillbe Gud den allkamratlige -
i vår kyrka", och jag uppfattade det som en giltig kommentar.
Vi har lämnat över mycket av vår tillbedjan till ungdomskulturen, -
som om det inte fanns någon över 25 i kyrkan.
Jag längtar efter att se kyrkor där äldre, mognare kristna -
tar en ledande roll i gudstjänsten. Den nya ungdomskulturen säger -
att de äldre bör föraktas. I islam och judendomen finner du en -
respekt för äldre människors vishet och framför allt en respekt för Gud.
Man hör inte kristna idag beskrivas som gudfruktiga, eller hur?
Har ni hört det ordet användas idag, på sista tiden?
Det brukade användas. "Han är en gudfruktig man."
Och det var en hedersbetygelse - att Gud kom först.
Låt mig avsluta: Ett konsumtionssamhälle shoppar runt.
Det frågar inte: "Vilken religion är sann?" Det är en irrelevant fråga idag.
Det frågar: "Vilken religion passar mig?
Vilken religion skulle jag föredra?
Vilken religion passar mina idéer, mina behov, mina känslor?"
Det är frågorna som ställs. Till och med i kristna kretsar: -
"Vilken kyrka passar mig?"
Har du bil kan du välja mellan 40 kyrkor nu.
Under kriget i Israel 1973 blev oljan avstängd speciellt i Holland -
och människor förbjöds att använda sina bilar på söndagar.
För första gången var det enda sättet att komma till kyrkan -
att gå till den närmaste, promenera, och plötsligt upptäckte kristna -
på samma gata varandra. Tyvärr kom bensinen tillbaka.
De sa adjö till varandra och gick tillbaka till den kyrka som de föredrog.
En muslim skulle bara fråga: "Var finns den närmaste moskén?"
Han skulle gå och vara med de närmaste människorna -
och vara en av dem, inte demonstrativt.
Fattiga och rika böjer sig ner till- sammans i gemensam gudsfruktan.
Västerländsk kultur som baserades på judeo-kristna värderingar...
Nu har heliga dagar blivit semesterdagar.
Söndag är en dag för idrott, shopping, underhållning och nöje.
Äktenskap och familjeliv försvinner. Vi är drabbade av sexmani, brott -
och dryckenskap. Jag citerar en muslimsk analys.
På en punkt håller jag inte med den muslimska analysen av situationen -
som de har kallat "en amoralisk kultur" - inte en "omoralisk" utan -
en "a-moralisk", som i "ateist", som betyder "utan Gud".
"Amoralisk" betyder "utan moral". Och de skyller det på kristendomen.
Delvis för att de inte ser någon skillnad mellan västerländsk kultur -
och kristendom - alla som är födda i ett kristet land är kristna -
så de tittar på västerländsk kultur och säger: -
"Detta bevisar att kristendomen är fel religion. Titta vad den har lett till."
Det är ett svårt argument att bemöta.
De skulle säga att det är det oundvikliga resultatet av vår tro, -
att detta är vad den har lett till i vårt samhälle.
Jag skulle inte anta motsatt hållning, men det gör många kristna.
Många kristna skulle säga att den västerländska civilisationens -
tillstånd inte är resultatet av kristendomen -
utan resultatet av avsaknaden av den, -
att den inte längre praktiseras eller omfattas av tron och därav -
oredan. Och det ligger ett korn av sanning i det.
I Rom 1 sägs att när folk överger Gud överlämnar -
Han dem till allt de vill göra.
Det leder till antisocialt beteende, homosexuella aktiviteter o s v.
Läs Romarbrevet 1, det är som söndagsnumret av en kvällstidning.
Jag tror emellertid inte att det är hela sanningen.
Muslimer säger att detta är resultatet av kristendomen.
Kristna säger: Nej, det är resultatet av att man har lämnat kristendomen.
Jag tror att sanningen ligger någonstans däremellan, -
för jag tror att det är resultatet av en kristendom som kompromissat -
som har sänkt sin standard, som inte länge utövar disciplin.
Det finns nästan inte en enda kyrka i det här landet som utövar disciplin.
När hörde ni senast talas om exkommunicering?
Ändå säger Jesus att vi ska göra det, i det ifall en person inte vill -
omvända sig från det som sviker evangeliet.
Disciplin har nästan försvunnit. Jag tror inte att det är en slump att -
när disciplin försvinner från kyrkan lämnar folk den i drivor.
Låt mig chockera er. Jag tror faktiskt att det ligger ett -
korn av sanning i detta och vi måste åtminstone medge att vi har varit -
oförmögna att förhindra nedgången i samhällslivet i vårt land.
Vi har inte stoppat den. Jag tror att ni alla håller med om det.
Men jag tror att vi på några sätt har påskyndat den och uppmuntrat den.
Sedan kommer det en motreaktion mot anarkin -
och oordningen i ett amoraliskt samhälle. Det händer oundvikligen.
Rektionen mot det innebär att acceptera en tydlig, moralisk religion.
Och islam passar precis för det.
Skulle Storbritannien vara bättre under sharia, den islamiska lagen?
På många sätt skulle det vara det.
Det skulle vara säkrare för barn, familjelivet skulle vara bättre.
Det finns dock en avigsida av islam. Det finns en mörkare sida och i mitt -
nästa föredrag måste vi titta på den avigsidan.
Men jag har gett er det här föredraget -
för att visa hur attraktivt islam kan vara för människor -
som inte har någon tro, och varför de kan vilja konvertera.
Särskilt kvinnor konverterar till islam i betydande antal -
och ledaren för Greenham Common-kvinnorna, -
som protesterade mot kärnvapenkrig, är övertygad om -
att under islam kommer hon att vara tryggare, mer skyddad som kvinna -
och mindre exploaterad som kvinna. Vilket påstående!
Varför kunde hon inte finna det i vår tro och religion?
Nästa gång tittar vi på avigsidan.
Översättning: Petronella H Malmgren Himlen TV7