MÄN FÖR GUD
ATT GÖRA LÄRJUNGAR
Barnen är de som är lättast att förmedla den kristna tron till.
Blir du inte som ett barn är himlen stängd för dig.
Det är näst lättast med kvinnor och svårast med män.
Men Jesus startade sin församling med 12 män.
Han tog dem som lärjungar.
Han bjöd dem inte till att höra en talare över frukost.
Många församlingar har försökt med månatliga frukostar med olika talare -
och jag kan nästa garantera att de kommer att rinna ut i sanden.
Nyckeln till möten för män är: Om ett möte måste stödjas av män -
kommer det inte att fungera, stödjer mötet männen så kommer de igen.
Är det vi gör för männen något de måste stödja eller stödjer det dem?
Får de verkligen stöd av det kommer de att vilja ha det regelbundet -
för de behöver det. Det handlar om ifall männen -
känner att de behöver det som erbjuds dem.
De flesta församlingar gör inte något särskilt för männen alls -
delvis för att det är svårare.
Männen är upptagna, men det är inte den enda orsaken.
Det fattas tro i många församlingar.
"Vår församling kan inte göra något för männen."
Gör man inget för män så kommer det inga män, så enkelt är det.
De faller inte från himlen. "Vi ber om fler män i vår församling."
Till det svarar jag: "Sluta be och börja lärjungaträna."
De kommer inte för att man ber om dem utan för att man når dem -
med något de känner att de behöver, inte bara något de vill ha.
Jesus startade inte församlingen med söndagsskola och kvinnomöten.
Vad gjorde Han och hur kan vi göra detsamma?
Jag vill rent praktiskt rekommendera -
ett lärjungaskapsprogram för män som alla församlingar skulle kunna -
ta i bruk och driva med framgång. Jag var i en församling i Cornwall -
och räknade ut förhållandet mellan kvinnor och män vilket var 2,5/1.
Till pastorn sa jag: "Det jag utan att veta något -
om din församling kan säga är att ni inte har något enkom för männen."
"Nej det har vi inte." "Det kan man se när man tittar på din församling."
Jag kan se det på en gång ifall männen får lärjungaträning eller inte -
eller om de bara är där med sina fruar.
Vad är det då för program jag talar om? Inte mansfrukostar med talare.
Det är en god början men det tar dem inte vidare. Det är i huvudsak -
en verksamhet för att samla männen och låta dem lära känna varandra.
Jag hörde nyligen om en församling med ett lag i femmannafotboll.
Det är en början, det hjälper männen att lära känna varandra -
men det är inte lärjungaträning. Det för dem inte framåt.
Vad talar jag om för program? Jo, man måste föra dem samman.
Mitt förslag för att lärjungaträna dem ordentligt kräver ett minimum på en -
gång i månaden. Det kan bli mer än så men det är bättre att öka än -
att minska. Ska det tas på allvar krävs månatliga träffar.
Sedan måste man besluta sig för när. Det kan innebära att det krävs mer -
än en träff då män ofta arbetar skift. På Scunthorpes stålverk har man en -
åttadagars arbetsvecka för att hålla masugnarna igång. Männen är bara -
lediga var åttonde dag och då måste man träffas på olika dagar hela tiden.
Hängde ni med? Man måste ta reda på när männen i församlingen är -
lediga och det är inte alltid samtidigt. Lördagsmorgnar är en bra början.
Där börjar många församlingar med en första grupp som kan bli till fler.
Jag känner till grupper som träffas tidigt på torsdagar, en grupp -
träffas på söndagskvällar. Man måste hitta en tid då männen kan samlas -
under åtminstone en timme, men helst en och en halv, en gång i månaden.
När ni börjar vill jag att ni kräver ett åtagande istället för att ni bjuder in.
Men det menar jag: "Vi ska börja en mansgrupp. Alla män -
som vill komma är hjärtligt välkomna." Börja inte så, det är en inbjudan.
Börja med att åtagande. "Vi ska starta en lärjungagrupp för män och -
vi bjuder in de män som är villiga att åta sig att under 6 månader komma -
till 6 månatliga möten såvida man inte får förhinder -
till följd av någon oförutsedd händelse.
Det tar nämligen minst 6 månader att bygga upp en riktig lärjungagrupp.
Det tar tid. Bjuder man in alla män kommer alla första gången, hälften -
kommer andra, en fjärdedel den tredje. Gensvaret kommer att avta.
De kom för att de var nyfikna.
Det är bättre att börja med fyra män som lovar komma under 6 månader -
och att verkligen försöka. Det är ett verkligt åtagande.
Gör man rätt går det efter sex månader inte att hålla dem borta.
Det krävs en viss kontinuitet för att det ska kunna fortsätta. Är ni med?
Det är bättre att börja med några få fast beslutna än med många nyfikna.
Du har en handfull män i församlingen som är villiga att pröva en gång -
varje månad och lovar att komma en gång i månaden under 6 månader -
såvida de inte får förhinder till följd av att något oförutsett.
Du har en grupp människor.
Det finns sex ämnen att ta upp i en lärjungagrupp.
Man kanske inte hinner med alla sex vid varje möte -
men man måste alternera mellan dessa sex aktiviteter.
Jag lägger inte fram dem i någon prioritetsordning utan det är bara -
de sex saker jag kan se män göra tillsammans i en sådan grupp.
Tillbedjan är en del, att männen lär sig bedja och lova högt tillsammans.
Det kommer ta tid.
Tillbedjan för män skiljer sig lite från blandad tillbedjan.
De flesta lovsånger idag är inte maskulina.
Jag vill inte vara cynisk men jag förväntar mig inte -
att en grupp arbetande karlar sjunger: -
"Jag sjunger en kärlekssång till Jesus."
Det är ingen utgångspunkt.
"Han övar mina armar för strid." Känner ni till den?
Jag tycker inte gitarren är ett maskulint instrument.
Män gillar brassband och dragspel. En man sa att efter att ha lyssnat -
på brassband eller trombon är han redo att slå till vem som helst.
Skottarna gör samma sak med säckpipan.
Irländarna skickade säckpiporna till skottarna som inte fattade skämtet.
Jag har upplevt fantastisk maskulin tillbedjan med bara trombon.
Stark musik, med ett starkt innehåll och starka ord. Mannen vill -
få något att sätta tänderna i, något att fundera över medan han sjunger.
Att bara upprepa "jag älskar dig" är inte naturligt för mannen.
Att välja lovsång. Det är underbart att höra när karlar verkligen släpper loss.
Män som kan vara blyga inför sina familjer som gör det bland andra män.
Vi hade en Män för Gud-träff i rådhuset i Dudley med 600 män.
Vi hade några tromboner och inledde med att sjunga "O store Gud".
Jag kunde inte höra mig själv sjunga trots att jag sjöng för full hals.
Utanför stannade man och lyssnade. 600 män sjöng "O store Gud" -
på högsta volym. Föreställ er! Det var en försmak av himlen.
Karlarna lärde sig att släppa loss i lovsång.
Ingen av dem kunde ju höra sig själv men alla bidrog.
I bön är det viktigt att man tystar ner de män som ber långa böner.
Jag säger ofta till grupper av män att sitta i en ring och be ringen runt -
inte mer än två meningar var. Man kan be en gång till senare -
men på så vis får varje man ledigt ut två meningar som ofta -
är mycket betydelsefulla istället för långa haranger fulla av klyschor.
Alla lär sig att få ut något och känner att de varit delaktiga i ett bönemöte.
Uppmuntra manlig tillbedjan, be tillsammans och sjung tillsammans.
Det tar tid. Men det är så underbart när det sker.
Den bäste brittiske lovsångsledare jag känner till är en bonde i Norfolk -
som spelar dragspel. Någon som vet vem jag menar?
Jag hoppas ni får träffa honom. Efter ett lovsångspass flyter han nästa bort.
Han har ett stort dragspel och han lovar verkligen Herren.
Män kan inte motstå det. De gör honom sällskap.
Har du tillgång till sådana musiker så använd dem.
Lovprisa Herren med styrka.
Det var nummer ett. Nummer två handlar om undervisning.
Jag ska prata mer om det sen.
Men låt inte pastorn ha monopol på undervisningen.
Männen i gruppen har mycket att lära ut om arbete -
pengar, sex och så vidare. Variera.
Man behöver inte undervisa i en timme som jag, fem minuter räcker.
"Vad har du lärt dig i ditt arbete om att vara kristen? Dela det med oss."
Undervisning som inte bara är ett föredrag så som jag håller idag -
utan träning som hjälper människor att göra det.
Det är en viktig bit som jag ska återkomma till.
Tjänsten är den tredje och här har vi nyckeln.
När man kommer hit inser männen att detta möte är till stöd för dem -
och inte bara något som de stödjer.
Det är detta genombrott som gör det till en prioritet för männen.
Jag glömde bort att berätta om församlingen i Cornwall.
Kära nån mitt minne sviktar, det händer så med gamla män.
Det finns två saker med gamla gubbar. Ett dåligt minne och -
den andra kommer jag inte ihåg. Nåja, tillbaka till Cornwall.
Två år senare mötte jag pastorn från Cornwall och han sa -
att jag hade ställt till det. "Med vadå?"
"Nu har vi två problem som vi inte hade innan du kom.
Det ena är att vi har fler män än kvinnor i församlingen -
och vi vet inte hur vi ska hantera det. Vi har också för många ledare."
"Är inte det trevliga problem?" "De är trevliga men de är nya.
Vi är inte vana vid dem." När man har för många ledare -
är det dags att plantera nya församlingar.
Många startar församlingar med medlemmar.
Nej, församlingen växer genom att man får fler ledare.
Det leder automatiskt till fler medlemmar.
Utan fler ledare kommer ledarna som finns bli utbrända.
Fler ledare får du genom att lärjungaträna män.
Så gjorde Jesus och så ska vi också göra.
En ömsesidig tjänst. Man gör mindre grupper om tre eller fyra män -
sen uppmuntrar man dem att tjäna varandra. Hur gör man det?
Genom att uppmuntra dem att vara öppna och frågvisa med varandra.
"Vilket är det största problemet du kommer stå inför innan vi ses igen?"
"Jag har en intervju med chefen på onsdag." "Det ber vi för."
Visst är det enkelt? "Vilken är störta frestelsen på jobbet?"
"Det är det här." "Vi kan prata om det."
Man kan be tillsammans över det.
Det kan låta naivt men det ger resultat. Tro mig.
Här kommer sexmånadersåtagandet in. Männen kommer inte berätta -
dessa saker för varandra innan de känner och litar på varandra -
och är säkra på att det inte kommer skvallras om.
Det tar sex månader. Man kan inte göra det första gången man träffas -
men det är målet att männen ska tala öppet med varandra och -
tjäna varandra. Ni ska få några exempel.
Jag träffade en Skotska kyrkans pastor på en konferens i London.
Han kallas Sandy men heter Alexander.
Han klagade för mig. Han var pastor i en liten by -
som heter Alden, som ni aldrig har hört talas om i närheten av Inverness.
"David, ingen vill komma och hjälpa mig med min tjänst.
Jag har frågat predikanter söder ifrån men det ligger för långt bort.
Det är sorgligt att ingen vill göra något för oss och vår lilla by."
"Jag kan komma Sandy." "Ingen kommer det ligger för långt bort."
"Men jag kan komma." "Inte då, man har lovat förr men aldrig kommit."
"Sandy, du lyssnar inte. Jag kommer." "Det skulle du väl ändå inte?"
"Jag kommer!" "Men jag vill inte fråga dig."
Det blev bara värre och värre.
"Sandy! Jag kommer i en hel vecka! Hör du vad jag säger?"
Till slut trodde han mig men jag gav honom ett villkor: -
Åtminstone en kväll skulle vara enkom för män.
"Visst, jag bokar telefonkiosken i byn för det mötet."
"Hur sa? Hur många män har du i församlingen?"
"Inga alls. De är alla gamla käringar."
Jag kände mig inte välsignad av det han sa men jag håller mina löften.
Jag for dit och han hade bokat en liten samlingssal för mansträffen.
Han trodde det bara skulle bli han och jag men det är också en mansträff.
Var fanns hans tro?
Omkring 19.10 kom det in en man i samlingssalen.
Sandy sa: "Titta det kom en!" Sedan kom en till och en bil körde fram.
Till slut dansade han av glädje ute på gatan. Det hade kommit 40 män.
Han trodde ingen skulle komma men det kom 40.
Jag har ju redan idag hört från en av er att saker har hänt -
som du inte förväntade dig skulle hända bland män.
Vår bristande tro är ofta roten till problemet.
Men det kom 40 män och jag beslutade mig för att ta risken -
att behandla dem som vore de en lärjungagrupp.
I grupper om fyra gav jag dem frågeställningar.
Det är lite riskabelt med buttra skottar.
I min grupp fanns en jättelik man med ljust hår och blå ögon.
Han såg ut som en viking och visade sig vara norrman.
Jag frågade honom vad han hade för bekymmer på jobbet.
Han blev högröd och ville inte berätta. Jag försäkrade att vi inte skulle -
säga något - så pratar jag om det nu - men ni lär inte träffa honom.
Han är ett sådant underbart exempel.
Hans största bekymmer var ensamhet.
Han arbetade som djuphavsdykare i Nordsjön på oljeplattformarna.
Han svetsade ihop sprickor i benen.
Han arbetade ensam i mörker som svetsare på plattformarna i Nordsjön.
Han kände sig så ensam. Han kände inte ens av Gud -
där nere och han var kristen. Man kunde inte be där nere.
När han gick ner i mörkret kändes det som att han lämnade livet vid ytan.
Hade det inte varit för pengarna hade han inte fortsatt.
Han skulle dyka igen på torsdagsmorgonen.
Till de andra i gruppen sa jag att de hade ett jobb på torsdagsmorgonen.
Vi skulle be honom ner i Nordsjön vilket vi gjorde.
Vi har inte setts sedan dess men jag fick ett jättefint brev.
Han skrev att han den torsdagen sjöng lovsång i sin dykarhjälm.
Han hade en underbar stund med Herren på Nordsjöns botten.
Hans arbete blev förvandlat och han kunde inte beskriva skillnaden.
Han är inte ensam längre. Han kunde fortsatt ha detta problem -
om han inte hade fått chansen att få hjälp av några män i sin omgivning.
Det är det här jag menar. Det var en annan man som var försäljare.
Han brukade bo på sjabbiga hotell, det var allt han hade råd med -
medan han letade efter billiga affärer. Det var hans liv.
När han var på hotellen var han ensam, borta från frugan -
alltid i områden där det fanns gatflickor som letar efter kunder.
Hotellen försåg dem med rum. Det var en riktig frestelse för honom.
Han hade ännu inte gett efter men var rädd att han skulle göra det.
De var vackra flickor, tillgängliga och han var helt ensam.
Nästa gång han var iväg fanns det en grupp som bad.
Han satt för sig själv i loungen på hotellet när två gatflickor kom in.
De konstaterade att det inte var någon där och så gick de igen.
Han satt mitt framför dem. Herren förblindade dem.
De såg honom inte. Nu vet han att Herren är med honom överallt.
Det löste problemet för honom.
När män kommer så långt att de är villiga att dela sådana saker -
och be om förbön eller rådgivning. Eller då en man får ekonomiska -
problem finns där då en man i gemenskapen som kan hjälpa med -
budgetering så han blir fri problemet? Han vet inte vart han ska vända sig -
hans bank vill ha tillbaka övertrasseringen och ingen vill hjälpa.
Tänk vad det gör om en man i församlingen kan hjälpa till med det -
ekonomiska för att se var man kan göra lite besparingar -
så man kan få bukt med det. En sådan man kommer inte känna -
sig tvingad att gå till en mansträff där pastorn tigger om stöd.
Den mannen kommer vilja vara där nästa månad. Det hjälpte honom.
Det blir ett självgående brödraskap som män behöver och vill ha.
Det förvandlar dem verkligen.
Det är en ömsesidig tjänst men relationen behövs innan det fungerar.
Jag tog en risk då jag gjorde det på en offentlig träff där männen -
inte kände varandra men det visade dem vad som kan göras.
Det är så mycket mer än att äta frukost och lyssna på en talare.
Det är att möta mannen där han är med sina behov.
Det är för mig hjärtat i en lärjungagrupp för män.
Den fjärde saken kan komma som en överraskning: Att ha roligt.
Att ha roligt. Karlar behöver kunna slappna av och vara polare.
De måste vara vänner och bröder. De måste ha roligt tillsammans.
Gå och bowla eller spela fotboll. Det har sin plats i ett lärjungaprogram.
Är det det enda man gör är det fullkomligt otillräckligt -
men det behöver vara en del i programmet.
De kan ju ta med sig sina fruar på det roliga ifall de kan vara med.
Männen måste få ha roligt tillsammans. Ta med dem på fisketur.
Många kanske inte kan fiska, men de som kan får lära dem.
Låt dem ha roligt. Fast fiske kanske inte alltid är roligt.
Jag såg en seriestrip med en hustru i en roddbåt under -
ett paraply medan hennes make fiskar och hon sa: -
"Såhär roligt har jag inte haft sedan jag gjorde rent ugnen."
Att ha roligt. Nummer fem: Arbeta tillsammans med händerna.
Att utföra lite kroppsarbete tillsammans.
Det är otroligt hur mycket det gör. Jag designar två till tre kyrkor om året.
Min bästa finns i Midlands i en stad som heter Tamworth -
som förr var Englands huvudstad. Det visste jag inte innan jag kom dit.
Församlingen bygger den själva.
Den kostade 600 000 pund men är försäkrad till 2,5 miljoner.
De har gjort ett fantastiskt arbete. Pastorn lärde sig att mura.
Det går inte att tro att den är byggd av amatörer.
De fick mycket till skänks.
Betongblocken fick de. De var andra- sortering från den lokala fabriken.
De fick allt möjligt material. Dörrar fick de till skänks.
Mormonerna gav dem sina vikväggar. Det är en helt otrolig berättelse.
Alla dessa män som arbetar tillsammans, vilket brödraskap.
Där fanns män som inte kunde slå i en spik rakt.
De kanske har en hög lön men man måste visa dem hur man slår i en spik.
Det medför en bra utjämning. Det är hälsosamt att arbeta med -
händerna, att göra det tillsammans och att bli lärd av någon som kan.
Det är något särskilt med det. Inreda kyrkosalen -
eller trädgårdsarbete. Något kan man alltid hitta på.
En lärjungagrupp bör arbeta med händerna tillsammans då och då.
Det gör underverk. Det sista är att nå ut till männen.
Männen där ute tycker inte att kyrkan har inte rätt framtoning för män.
Jag känner inte er alla. Vissa av er kanske inte går till kyrkan.
Jag tror att ni imponeras av denna grupp män som tar Gud på allvar.
Som tar den kristna tron och livet på allvar.
Inget gör större intryck på män än en grupp män som är intresserade -
av tron. En mansgrupp är en unik plats där man kan vinna män.
Man får in dem i en maskulin omgivning där de känner sig hemma.
Män precis som de själva men som har det där lilla extra.
Dessa sex saker behöver vara med men inte varje gång.
Blanda lite. Omväxling förnöjer. Men dessa sex saker behöver vara med.
Jag vill tillbaka till undervisningen och ge er en form av läroplan -
över det som behöver läras ut. Han ni lagt märke till hur ledigt -
jag kan tala i jordnära termer, saker som skulle vara svårt att -
säga på en familjegudstjänst. Det måste ni ha märkt.
Män behöver höra sådant som ni får höra idag. Men det får de inte -
utan ett manssammanhang där man kan tala öppet med dem.
En man kan gå till kyrkan i flera år utan att få höra om livets vitala delar.
Sex, arbete, pengar. Jag har inte ens nämnt pengar.
Det är ett annat ämne. Anskaffning, sparande, spendera.
Vi måste veta vad Bibeln säger om det -
men vi behöver ett manssammanhang där vi kan tala öppet och ärligt.
Jag ska ge er en läroplan över vad som behöver ingå under 2 - 3 år.
En del står under ansvarsområden och en del under avsikter.
Män behöver veta vad som ska göras men också hur och varför.
Man kan predika sig blå angående vad som borde göras men innan -
det finns motivation och vilja kommer det inte att hända mycket.
Vi börjar med ansvaret. Jag talar aldrig om mäns rättigheter.
Det är ordet alla använder idag. En bonde i Norfolk - Thomas Paine -
skrev en bok om människans (man på eng) rättigheter som fick en kvinna -
i Paris att skriva en bok om kvinnans rättigheter. Båda dessa böcker -
har arbetats in i FN:s stadgar. FN:s deklaration om -
de mänskliga rättigheterna har plockat upp dessa dokument från 1700-talet.
Nu finns ordet rättigheter överallt. "Vi kräver våra rättigheter."
"Vi har rätt till arbete, lycka, pengar." Nej det har vi inte.
I himmelriket har vi inga rättigheter alls, så rättigheter talar vi inte om -
i en lärjungagrupp för män. Däremot talar vi om ansvar.
Nr 1: Mannens ansvar för sig själv. Jag ger er bara rubrikerna.
Vi hinner inte titta på dem. Mannens ansvar för sig själv inför Gud.
Jag har hjälpt många brottslingar i rätten.
Många av dem slapp straff. Inte genom att hänvisa till sin -
oansvarighet utan till att de står ansvariga för sig själva.
Idag hör jag ofta hur psykologen påstår att mannen inte är ansvarig.
Det är hans barndom, arv eller kanske omgivningen.
Han kunde inte hjälpa det och får därför skyddstillsyn.
Jag har alltid talat med brottslingar och jag har haft ett uppslag -
i Daily Mirror då jag försvarade en mördare och fick honom fri.
Inte för att de inte varit delaktiga utan för jag sa åt dem -
att vara män och att ta ansvar för sig själva och säga: -
"Ja ers nåd. Jag gjorde det och jag valde att göra det."
Domare blir så överrumplade att de inte vet hur de ska hantera det.
De är så vana vid ursäkter, men jag säger att du är en man under Gud -
och du är den du är då det var ditt val.
Vår karaktär är ett resultat av våra egna val oavsett hur vårt liv började.
Vi valde våra vänner och vad vi gjorde tillsammans. Våra val har gjort oss -
till dem vi nu är. Jag är ansvarig för vad jag är och det är ni också.
Detta har jag sagt till brottslingar. Jag säger det också på den slutna -
anstalt där jag talar regelbundet där en hel avdelning numera är kristen.
Direktören kan inte förstå vad som pågår.
Fångarna har rivit väggarna mellan cellerna och lever som -
en kärleksfullt kristen gemenskap och jag kan tala med dem i timtal -
och de bara suger åt sig. De är mördare, livstidsfångar -
narkotikakungar. Jag säger att de bär ansvaret för vilka de har blivit.
Vi bär ansvaret för oss själva. Mannen är ansvarig för hur hans kropp mår.
Kroppen fick du av Gud och det är den enda du får.
Du bär ansvaret inför Honom för hur du tar hand om den.
Man kan välja att gräva sin grav med kniv och gaffel.
Rökning bär ett stort frågetecken.
Den kristne kallar kroppen den Helige Andes tempel men jag har -
smutsat ner det och jag riskerar dess förstörelse. Är det att ta sitt ansvar?
Jag bär ansvaret för min hälsa så att den tjänar mig.
Vissa tar bättre hand om sina fordon än om sina kroppar.
Du kan alltid skaffa en ny bil men inte en ny kropp.
Den ska hålla i minst 70 år.
Jag bär ansvaret för mitt sinne.
Ditt sinne är det du blir. Som en man tänker i sitt hjärta så är han.
Du kan fylla ditt sinne med allt skräp som massmedia vill.
Det blir då en vind full med skräp. Eller du kan möblera det och bo i det.
Man kan inte se alla filmer eller läsa alla böcker. Man måste välja.
Dina val kommer att färga dina tankar. Mannen bär ansvaret för sitt sinne.
Då många frestelser beror på hur vårt sinne mår vilket i sin tur beror på -
vad vi har matat oss med. Många män är en olycka som väntar på att hända -
då de redan har fantiserat om att göra något. När tillfället ges gör de det.
Deras tankar har redan gått före. Jesus sa därför att mord och -
äktenskapsbrott börjar här. Att tänka på det är att börja göra det.
Mannen är ansvarig för sina tankar.
Mannen är ansvarig för sitt samvete. Det är ju ett känsligt instrument.
Vi är födda med ett samvete som formas av vår uppväxt och det måste -
omarbetas så att man känner skuld, inte bara då man gör saker som ens -
föräldrar sa nej till utan när man gör något emot Guds vilja.
Då måste man utbilda sitt samvete. Jag är uppvuxen i ett strikt hem -
som förbjöd cyklar, kameror och leksaker på söndagarna.
Jag trodde det var syndigt att röra dessa saker på en söndag. Nu vet -
jag att det var mina föräldrars tankar och inte Guds. Då jag var tvungen att -
cykla från gården till kyrkan fick jag verkligen brottas med mitt samvete.
"Jag cyklar på söndagen för att ta mig till kyrkan!?"
Jag har idag omarbetat mitt samvete och många saker jag trodde var fel -
tror jag inte längre är fel. Jag vet att jag får göra dem -
och saker jag trodde jag kunde göra vet jag idag att är fel.
Det är för att mitt samvete blir mer fostrat efter Herren än min omgivning.
Jag bär ansvaret för mitt samvete och varje gång jag går emot det -
trubbas det av. Du kan bränna ditt samvete så det inte längre talar.
Det viskar och till slut blir det tyst. Det är mitt ansvar.
Jag bär ansvaret för mina känslor. Jag sa ju att Gud vill ha arga män.
Det saknas arga män i församlingarna. Det är inte det att -
männen i församlingen inte är arga men de är vanligtvis arga av fel -
orsak, på fel plats, i fel tid och på fel person. Annars är det bra.
Jesus var arg. Han städade på egen hand ur templet i ren vrede.
Han blev arg när Han fick kritik för att ha helat en man på sabbaten -
och när man höll barnen från Honom. Vi bör studera Herrens vrede -
för Han kommer vara arg när Han kommer tillbaka.
Man kommer be att bergen ska täcka en hellre än att möta Hans vrede.
Vreden är inte problemet utan att vi är arga på fel sätt.
Om bara församlingens män var lika arga som Jesus gällande rätt saker.
Då skulle de ske ett och annat. Men då vår vrede ofta är felriktad -
har vi ingen kvar till det som är rätt. Vrede är en mäktig företeelse.
Den kan förstöra bra saker men också onda saker. Vi behöver den.
Mannen behöver känslor, han måste lära sig att gråta.
Många har berättat att när den Helige Ande uppfyllt dem -
har de börjat gråta igen för första gången sedan de var små.
Jesus var en riktig man och Han grät öppet när Hans hjärta brast.
Vi behöver lära oss att gråta igen men jag är rädd att den engelska mannen -
inte ska visa några känslor. Man beundrar dig ifall du inte gråter.
Så var inte Jesus. Du kan inte vara premiärminister i Israel idag -
utan att kunna gråta vid en israelisk soldats grav.
När USA:s vicepresident grät åkte han ut.
När den australiensiske karlakarlen Bob Hawke grät i TV -
över sin drogmissbrukande dotter sjönk han i allmänhetens ögon.
Jesus grät och det behöver vi också, men vi gråter över fel saker.
Vi måste gråta över samma saker som Han.
Mannen bär ansvaret för sina känslor och för sin själ.
Vi kommer aldrig bli gudsmän om vi inte genomsyras av Bibeln.
Om det inte är något annat som går in än det du ser på TV kommer du inte -
bli en gudsman. Det enda sättet att tänka som Gud och att ha ett sinne -
som Han är att genomsyras av Hans Ord. Det finns ingen genväg.
Ändå tittar många män inte ens åt Bibeln. Därför gjorde jag serien -
"Bibeln öppnas" för att få människor upprymda över sina Biblar.
Det är ansvaret mannen måste lära sig ha för sig själv.
Sedan kommer ansvaret för familjen och särskilt då för hustrun. Vill du -
att hon ska behandla dig som en kung så behandla henne som en drottning.
Vi måste lära oss hur vi ska ta hand om våra fruar. Männen måste lära -
varandra vad de har lärt sig, ibland på det svåra sättet genom okunnighet -
hur man ansvarar för hustru och barn. Genomsnittsmannen i England, -
har det nu visat sig, tillbringar 15 minuter i veckan med sina barn.
Jag menar kvalitetstid då barnen får all uppmärksamhet -
faderns odelade tillgivenhet. 15 minuter utav 168 timmar!?
Så mår det brittiska faderskapet.
Det finns en sak jag vill tillägga här.
I tonåren är fadern lika viktig för flickorna som för pojkarna.
Under 10 år behöver man modern men i tonåren behöver pojkar fadern -
för att visa dem vad en man är. Flickorna behöver också fadern.
Blir de inte sedda av sin far är risken för ett dåligt äktenskap större då -
de kommer springa efter första bästa pojke som bjuder ut dem.
Har de en god relation till fadern under tonåren kommer -
flickorna ha en mansstandard som de kommer vänta på.
För två veckor sedan talade jag med en flicka i Sydafrika.
Hon berättade om hur mycket hon tyckte om och såg upp till sin far.
Hon ville ha en man lik honom som en god make.
Inte en kopia av honom, men hon visste vad som var en god make -
på grund av sin relation till fadern. En dålig relation till fadern -
under tonåren leder henne till ett dåligt äktenskap.
Det är mycket förenklat men på det hela är det sant.
Vi måste känna ansvaret för familjen.
Även ansvaret gentemot vår församling. Lägg det inte på -
din pastor eller på äldstekåren. Ta ansvar för din församling.
Det gör du genom att bara göra det. Gör saker som du ser behövs göras.
Behöver stolarna placeras ut eller samlas in så gör det. Tag ditt ansvar.
Belöningen blir ännu mer ansvar.
Så fort de inser att du är ansvarsfull då kommer du få ansvar i överflöd.
Gå inte hem och slakta predikanten till middag.
Sitt inte där och klaga över hur dåligt det är i församlingen.
Vad kan du ta ansvar för för att få till en förändring?
Det finns män här som kommer undra varför de inte kan ha en mansgrupp -
i sin församling. Säg till era ledare. Vänta inte på dem utan träffas ändå.
Ta ansvaret för att det blir en mansgrupp i er församling.
Ska ni vänta på ledarna så har de redan fullt upp så de sätter -
bara upp det på dagordningen och sen kanske det blir kvar där.
Ta ert ansvar. Vad hindrar er att träffas? Ingenting.
Ni kan stöta på ett vanligt problem - pastorn vill ha allt under sin kontroll.
Det är ett mycket vanligt problem. Det rör sig om en osäkerhet som finns.
Jag har själv mött den frestelsen som pastor. Vi vill veta allt som pågår.
Jag hoppas ni inte har en sådan pastor.
Men varför ska han stå i vägen för vad Herren vill att ni ska göra? Gör det.
Ta ansvar för er församling. Till slut ska man ta ansvar för sitt samhälle.
Nu ska jag ställa en fråga. Räck upp handen om du röstade i torsdags.
Det var ganska uppmuntrande. Jag såg inte dem som inte röstade.
Man ser ändå inte för de här ljusen. I en demokrati är vi alla ansvariga.
Rösten ger oss en ansvarskänsla. Det är en liten sak men den bygger på.
Jag talade med en grupp män i Basingstoke. Efteråt sa en man att -
han skulle gå med i kommunalrådet. Han ville se till att det fanns en -
kristen med. Nu sitter han i rådet och hjälper till att göra staden bättre.
Halleluja. Han tar sitt ansvar. 90 % av alla beslut som formar -
vårt samhälle fattas av män, inte av kvinnor.
Vare sig feministerna gillar det eller inte. Det är fakta.
Det har inte funnits något samhälle i historien där de flesta stora besluten -
inte har fattats av män. Det kommer att fortsätta så.
Ni kan fylla hela brittiska underhuset med kvinnor men besluten -
kommer mestadels att fattas av män. Men kristna män drar sig för -
både nationell och lokal politik som någonting oetiskt. Men ta tag i det då.
Är du här från Solihull? Det var långväga.
Senast jag predikade där satt det en svart man i församlingen.
Hans ambition var att förändra England. Han hette John Taylor.
Det var en dålig idé att försöka bli parlamentsledamot från Cheltenham.
Det är inte direkt en afrikansk koloni.
Han fick ett nej som ni vet, men idag är han Lord Taylor.
Han sitter i brittiska överhuset Han vill vara med och fatta beslut.
Där kom han in men inte i underhuset. Han hade en ambition.
Vi bad tillsammans över det den morgonen och jag berättade -
för min fru att jag skulle be så att han kom in i parlamentet.
Han kom inte in som jag bad, men han är där.
Han hade ambitionen att göra landet bättre och han gick in för det.
Sådana män kommer att få ett stort ansvar i tusenårsriket.
En kristen hoppas inte på att ta ner himmelriket till jorden genom politik.
En kristen har inte naiva förhoppningar om världens framtid -
tills Jesus kommer åter. Då vet han att det kommer att förändras.
Men han vill öva sig nu. Ska han ha ett viktigt arbete i tusenårsriket -
måste han lära sig att göra det redan nu. Lära sig att vara rättrådig och -
nådig redan nu så att han kan vara det när han får mer ansvar senare.
Det var ansvar och nu vidare till motivation.
Vi som skulle sluta vid fem. Det löftet höll vi inte.
Jag vill bara snabbt ge er de fyra motivationerna som måste vara med -
i en lärjungagrupp för män. Den första är gudsfruktan.
De flesta män idag har ingen gudsfruktan. De fruktar uppsägning -
aids och alla möjliga saker. Jag menar både inom och utanför församlingen.
Gudsfruktan är början till vishet.
Vill du vara smart så bry dig inte om Bibeln men vill du vara vis så läs den.
Ordspråksboken är den bästa boken för män.
Billy Graham berättade att han läser Ordspråksboken en gång i månaden.
Det har gjort så att han har sluppit bekymmer.
Han är en av få TV-predikanter som inte påträffats med en prostituerad.
En sak han sa var att han aldrig klev in i en bil med en kvinna som inte -
vara hans fru eller dotter. Erbjöds han skjuts av en kvinna tog han tåget -
bussen eller flyget. Han åkte aldrig själv med en kvinna.
Det är visdom. Han fick den då han läste Ordspråksboken varje månad.
Försök med det. Det gör dig vis, kanske inte rik eller smart, men vis.
Det är det du vill vara. En vis man får mest ut av livet.
En smart man kanske får mycket pengar man han blir utan till slut.
Var visa. Gudsfruktan är början till vishet. Det står lika mycket i -
Nya som i Gamla Testamentet om att frukta Gud. Bedra inte er själva.
Paulus sa: "Arbeta med fruktan och bävan på er frälsning."
Vad ska man frukta gällande Gud? Allt.
Han är en Helig Gud som älskar syndare men hatar synd.
Håller vi fast vid synden måste Han hata oss då vi identifierar oss -
med den, gör den till en del av oss och vi vill inte släppa taget.
Vi vet vad som sker om vi hamnar i Guds vrede. Han kan bli mycket arg.
Han är arg över synden då den skadar en själv, andra och Honom -
när vi misshandlar Hans skapelse och det Han har gett oss.
Han är arg och en dag kommer vreden att koka över.
En vredens dag är på väg. Hans vrede över jorden kommer att koka över.
Det är helt uppenbart att Hans vrede vilar över England.
I Rom 1 kan du läsa vad som händer med samhället när Gud är arg på det.
Homosexualitet ökar.
Barn lyder inte sina föräldrar i allt större utsträckning. Det är bara -
2 av omkring 30 saker i Rom 1 som visar när Gud är arg på ett samhälle.
Att läsa tidningen är som att läsa Rom 1.
Gud är arg på detta land men i nuläget sjuder Hans vrede.
I Nya Testamentet finns två ord för Hans vrede - sjuda och koka över.
Mjölk som sjuder på spisen gör dig inte orolig men den kokar över -
utan förvarning, eller hur? Sedan känner man lukten -
och skyndar sig att ta bort den. Jag talar som en hemmafru nu.
Orden som beskriver Guds vrede är att den sjuder eller att den kokar över.
Hans sjudande vrede är utspridd över tid och det känner vi alla redan av.
England behöver få reda på det.
En dag kokar det över. Det är något att rädas.
Det är rädslan för att ha predikat för andra för att sedan bli diskvalificerad.
Det är helt enkelt rädslan för att förlora sin frälsning.
95 % av landets kristna har fått höra: En gång frälst alltid frälst.
När du har din biljett till himlen spelar det ingen roll vad du gör.
Det tyngde mig så när jag mötte kristna som levde i avsiktlig synd -
att jag skrev en bok om konceptet "en gång frälst alltid frälst" -
där jag ser på 80 avsnitt i Nya Testamentet som säger -
att du måste fortsätta tro och lyda fram till slutet.
Min slutsats efter att ha studerat de 80 ställena -
från Nya Testamentets alla författare att vi ska hålla ut till slutet.
Förblir vi inte i den sanna vinstocken blir vi avskurna och uppbrända.
Särskilt i boken jag skrev om vägen till helvetet där jag poängterade -
något som chockerade många, det var många som inte kunde tro det.
Alla utom två av Jesu varningar angående helvetet gavs -
åt pånyttfödda troende. De två andra gavs åt fariséer.
Han talade nästan aldrig om helvetet med syndare. Men till de troende.
Många trodde inte det jag skrev innan de kollade upp det.
Det är rätt. Jag skrev boken för att jag fruktar helvetet.
Det är därför jag kan predika om det.
Jag finner det anstötligt då en predikant säger: -
"Jag ska till himlen men ni ska till helvetet. Jag kommer klara mig."
Jag kan predika om helvetet då jag själv fruktar det -
trots att jag är troende. Gudsfruktan hör ihop med denna fråga.
Din säkerhet ligger inte i ett 20 år gammalt beslut att ta emot Kristus -
utan i din nuvarande relation med Herren.
Står det rätt till med det har du en försäkran om att du ska till himlen.
Blir det fel är din försäkran det första du förlorar.
Jag vaknar inte och undrar om jag ska till himlen eller inte. Står det -
rätt till i min vandring med Gud så vet jag. Jag måste bara fortsätta.
Men jag fruktar helvetet.
Det var Uppenbarelseboken som övertygade mig.
Har ni läst min bok om Jesu återkomst?
I den talar jag om slutet, när den nya himlen och jorden kommer ner säger -
Herren: "Den som segrar ska få detta i arv.
Men de fega, de omoraliska de svekfulla och alla lögnare -
de ska kastas i eldsjön." (fr eng.)
När kristna läser det tror de att det handlar om alla andra. Så är det inte.
Uppenbarelseboken är för kristna. Den är skriven till sju kyrkor.
Den säger att ni troende som segrar ska få detta i arv.
Är ni fega eller omoraliska? Ifall ni inte segrar så är eldsjön för er.
Det frammanar gudsfruktan.
Det är ingen fobi som paralyserar utan något mycket hälsosamt.
Man blir rädd för att såra Gud istället för att såra människor.
Det är ett steg framåt som man inte blir mer populär av.
Men det är ett steg framåt i ditt kristna liv.
Gudsfruktan. Nummer två är namnet Jesus.
Det finns kraft i namnet Jesus men män blygs för att bruka det.
De finner det enklare att tala om Herren. Det låter mer respektabelt.
Kraften finns inte i ordet Herren utan i namnet Jesus.
Ju oftare namnet Jesus berör en mans läppar desto mer motiverad blir han.
Det är fantastiskt. En vän till mig var på fabrikens pissoar.
Han stod bredvid en annan man som talade med ytterligare en annan.
Han sa: "Herre Jesus vilken morgon vi har haft."
"Jesus Kristus, hade du hört vad de.." Den kristne bara stod där.
Sedan sa han helt tyst: "Snälla ni, tala inte så om min bäste vän."
Det var allt han sa. Han sa det kärleksfullt, försiktigt men bestämt -
och sa sedan att Jesus var hans vän.
Det händer något med mannens motivation när han talar om Jesus.
Det är mer personligt än bara Herren. Jag vet inte varför men det finns -
kraft i namnet Jesus. Jag har aldrig helat någon genom att säga Herren -
men jag har sett underbara saker hända i Jesu namn.
Gudsfruktan, Jesu namn. Nummer tre: Andens kraft.
Jag har anspelat på det några gånger. Männen behöver veta att de har -
uppfyllts av den Helige Andes kraft och blivit döpta i Anden.
Jag tvekar inte att använda det då både Johannes Döparen och Jesus -
gjorde det många gånger.
Tror ni mig inte så läs min bok om att Jesus döper i Helig Ande.
Jag försöker inte sälja, men vill ni kolla upp det jag säger köp boken.
Jesus är döparen, när hörde du senast en predikan om den titeln?
Han döper inte vatten, det kan jag göra.
Men jag kan inte döpa i Hans Ande. En man döpt i Hans Ande har kraft.
En osannolik kraft. Jag tänker på min vän Bill.
Jag trodde jag hade ett foto på honom men jag hittar det inte.
Han blev miljonär i trettioårsåldern men han hade skoningslösa metoder.
Han fick sin fru att börja dricka och hans artonårige son -
hatade honom så mycket att han rymde hemifrån.
Så mötte Bill Jesus. Han såg Honom hela en person i sitt vardagsrum.
Då visste han att Jesus var verklig. Han såg det hända i Jesu namn.
Han överlämnade sig åt Jesus den dagen. Vi tog en promenad.
Han har en enorm yacht och han tog med mig ut på Stilla havet.
Vi lade an vid en ö och tog en promenad på stranden.
Ur fickan drog han fram en lapp. "Detta är min värdefullaste ägodel."
Det var ett brev från hans son. Han bar det intill hjärtat.
Han hade fått brevet flera månader efter att sonen stuckit.
Sonen berättade att han hade mött Jesus och att han var på väg hem.
De hade fått mötas i Kristus.
Alla hans miljoner hade inte kunnat köpa det brevet.
Bill är numera världskänd. Har någon hört talas om Bill Subritzky?
Upp med handen!
Han har en världsomfattade helande och förlösande tjänst.
Det första han gjorde efter omvändelsen var att ställa larmet en -
timme tidigare och läste sedan Bibeln en timme varje dag innan jobbet.
Han läser igenom hela den med några månaders mellanrum.
Han har blivit en gudsman. Han är känd för kraft världen över.
Inte ekonomiskt så som han hade i affärer.
Han var också en smart advokat och Nya Zeelands största byggmästare -
och en av deras bäst kända advokater. Han var förödande mäktig.
Nu är han en mäktig gudsman och en av de ödmjukaste jag har träffat.
En annan man, Peter Beatson från Australien -
har delat ut 500 000 av mina band- inspelningar över hela Australien -
i Burma och Kina. Han mötte Kristus -
lyssnade på banden och lärde sig mer om Jesus och ville att alla -
skulle höra sanningen. Han blev känd som den ärlige bilförsäljaren.
Han säljer begagnade bilar var 50e sekund på tisdagar och torsdagar -
inte till allmänheten utan till bilhandlarna. Det är en grym bransch.
Dagen efter hans omvändelse klev han upp till auktionsbordet och sa: -
"Häng med. Jag är kristen nu så -
ni ska få hela sanningen om alla bilar jag säljer."
Första bilen såg okej ut men chassit var uselt, han ville inte ha den själv.
Ingen av dem trodde honom.
Det gjorde de aldrig så de köpte den.
Han skulle inte längre låtsas att det fanns de som bjöd för att få upp priset.
Det är olagligt och omoraliskt. Men det är så man gör säger de som vet.
Man låtsas att det finns en till budgivare för att få upp priset.
Olagligt och omoraliskt. Han slutade och man trodde att -
han skulle gå i konkurs. Han blev miljonär.
Han köpte band för pengarna -
och han vandrar på gatorna i Brisbane på nätterna och tar hand om fyllon.
Han var en råbarkad australiensare som körde som en galning, här är han.
Om jag idag åker med honom i en stor Mercedes i Australien -
ute på vischan så kör han 79 km i timmen.
Hastighetsgränsen är 80 km i timmen i Australien.
Han kör i 49 km i timmen i samhällen.
Och det är en stor bil med stor motor. Jag lade märke till hur han körde.
Jag kommenterade det. Han frågade om inte det var helighet.
Han kunde ju inte förvänta sig änglavakt om han bröt mot lagen.
Hur svarar man på det? Det är en sådan man han har blivit.
Helt ärlig. Nu helar han inte bara människor -
utan vingårdar och höns.
Blir vingården sjuk skickar man efter Peter och han kommer och ber.
Han gör anspråk på fälten i Jesu namn.
När hönshusen får hönspest, det är lika illa som mul- och klövsjukan -
driver han ut pesten i Jesu namn.
Jag har ätit frukt från träd som han har helat. Bättre än någonsin innan.
Han är bilförsäljare och en riktig karlakarl.
En riktig man. Det är sådan manlighet som behövs.
Han blev fylld med Andens kraft. Han fruktar Gud och brukar Jesu namn.
Han brukar Andens kraft. Det fjärde och sista är broderskärlek.
Du klarar dig aldrig själv. Ska du vara en gudsman behöver du bröder -
som älskar dig så högt att relationen inte rubbas av det du berättar.
Det hindrar dem inte att älska dig. Jag har några såna män.
Jag håller dem högt.
Gudsfruktan, Jesu namn, Andens kraft och brödernas kärlek.
Där har vi motivationen.
Lärjungagrupper för män måste ta fram de fyra sakerna.
Det är en rejäl läroplan.
Ansvar för sig själv, familjen, församlingen, samhället -
och dessa fyra motivationer. Allt behöver inte täckas i det första mötet.
Men det är en läroplan som tar fram män för Gud.
Där tänker jag avsluta. Jag vill be tillsammans.
Fader, jag har talat om mycket med mina bröder.
Har jag sagt något som inte är sanning och inte från Dig -
sudda ut det från deras minnen innan det blir till skada -
eller orsakar förvirring. Har jag talat från Ditt hjärta låt den Heliga Ande -
bekräfta det i deras hjärtan så de vet att det är Du och inte jag som talat -
så att de ska tala om Dig och inte mig.
Tack Herre för deras tålamod med mig och tiden vi haft.
Jag ber att deras familjer ska gynnas av deras tid ifrån dem.
Låt dem när de återvänder till sina kära få känna att tiden vi haft -
varit värdefull och att den gjort oss till bättre män.
Jag ber för de församlingar som finns representerade här.
Du känner mitt hjärta och min längtan.
Låt dem göra som Jesus och lärjungaträna män.
Jag ber att Du ska lägga detta på deras hjärtan -
så att de inte ska känna sig pressade från någon annan än Dig att göra det -
hur svårt det än må vara. Gör vad som behövs.
Det ber jag om Herre. Till slut ber jag om att -
när vi får möta Jesus här ska ingen broder i detta rum saknas.
Håll oss nära dig Herre. Låt oss löpa hela loppet -
i vetskap om att han som håller ut till slutet ska bli frälst.
Det ser vi fram emot, vi längtar efter det.
Kom Herre Jesus, du är denna världs enda hopp.
I Jesu namn, amen.
Stöd översättningen av programmen: -
I Sverige: Korsets stöd r.f. PlusGiro 97572-2, BankGiro 760-2014
I Finland: Ristin Tuki ry, FI40 1112 3000 3427 89, ref. 8507
Översättning: Carl Ahl Himlen TV7