o
Normaali hengellinen syntymä
5. Ottakaa Pyhä Henki
Monet länsimaiset kristityt kärsivät länsimaisesta kasvatuksestaan.
Tarkoitan, että kasvatussysteemimme perustuu kreikkalaiseen filosofiaan.
Se ei perustu heprealaiseen ajatteluun.
Meidän on vaikea edes tajuta, miten syvästi se meihin vaikuttaa.
Kreikkalaisen ja heprealaisen ajattelun ero on tämä:
Kreikkalaiset eivät koskaan osanneet yhdistää fyysistä ja hengellistä.
Ne pidettiin niin kaukana toisistaan, ettei niitä voitu nähdä yhdessä.
Niinpä kreikkalaiset yleisesti ottaen elivät jommalla kummalla tavalla:
Joko he olivat fyysisiä kreikkalaisia ja elivät materiaalisessa maailmassa
tai he olivat hyvin hengellisiä ja elivät hengellisessä maailmassa.
Toisaalta oli siis itseään hemmotte- levia ihmisiä, jotka elivät lihassa.
Toisaalta taas oli eettisiä ihmisiä, jotka elivät hengessä.
Mutta näitä ei osattu tuoda yhteen.
Tällä on ollut kauheat seuraukset länsimaiseen ajatteluun.
Raamatun Korkea Veisu saa meidät ymmälle.
Se on hyvin fyysinen kirja.
Ja ihmiset yrittävät löytää siitä kätkettyjä hengellisiä merkityksiä.
Näin kerran Raamatun kommentaarin, jossa sanottiin: "'Rintojeni välissä'
Korkea Veisussa tarkoittaa Uuden ja Vanhan testamentin välissä."
Ajattelin: "Apua! Olen kyllä suuresti armon tarpeessa!"
Koska kun luen tuon jakeen, en näe siinä Vanhaa ja Uutta testamenttia.
Ajattelin, että minun täytyy olla kyllä tosi lihallinen kristitty.
Se johtui puhtaasti kreikka- laisesta taustastani
jossa fyysistä ja hengellistä ei nähdä yhdessä.
Mutta heprealainen sanoi, että Jumalamme, joka on Henki
loi materiaalisen maailman.
Siinä hengellinen ja fyysinen ovat hyvin lähellä toisiaan.
Sen vuoksi ihmeitä voi tapahtua joka päivä.
Se on vaikuttanut länsimaiseen kristilliseen ajatteluun siten
että fyysisellä tapahtumalla ei voi olla hengellistä vaikutusta.
Tämä on ihmisten perusongelma
heidän yrittäessään sovittaa vesikastetta pelastukseen.
He eivät tajua miten fyysisellä tapah- tumalla voi olla hengellinen vaikutus.
He eivät näe niiden välillä minkäänlaista yhteyttä.
Mutta Raamattu on täynnä asioita, joissa nämä kaksi tulevat yhteen.
Hyvän ja pahan tiedon puu oli fyysinen puu fyysisine hedelmineen.
Mutta hedelmien syömisellä oli perus- tavanlaatuinen hengellinen vaikutus.
Minulla on työhuoneessani metallista ja muovista valmistettu möhkäle.
Tuo möhkäle voi saada minut hyvin onnelliseksi tai hyvin surulliseksi.
Se voi viekoitella minua, mutta myös nostaa minua hengellisesti.
Sitä pitää käsitellä tietyllä tavalla.
Osa siitä on nostettava ja sitten toiselle osalle pitää tehdä jotain.
Mutta sillä voi olla valtavia hengellisiä vaikutuksia minuun.
Ja se on vain muovimöhkäle.
Kun nautit ehtoollisella leipää ja viiniä, ne ovat vain leipää ja viiniä.
Mutta nauttiessasi niitä voit vaikka kuolla tai tulla fyysisesti sairaaksi.
Näin minun Raamatussani sanotaan. Ja ne ovat vain leipää ja viiniä.
Kun Kristus paransi sokean, Hän sylkäisi ja teki tahtaan
syljestään ja mudasta ja levitti sen tuon henkilön silmille.
Sen kautta Hän antoi näön hänelle.
Nyt alatte tajuta miten heprealaisessa ajattelussa ihmisen peseminen
ja hautaaminen veteen voi puhdistaa hänet sisältä.
Ei Jumalalle tuota ongelmia käyttää vettä omantunnon puhdistamiseen.
Hän on Jumala, joka teki veden. Ja Hän on kaikkivoipa.
Hän voi käyttää fyysisiä asioita. Okkulttisessa maailmassa
voidaan pelata spiritismiä ja saada yhteys demoneihin.
Miten paljon ennemmin veden kautta kasteessa
ja ehtoollisleivän ja viinin kautta voidaan saada yhteys Jumalaan.
Edellisellä tunnilla pyrin osoittamaan että kaste on fyysinen tapahtuma
jolla on hengellinen vaikutus. Tässä ei ole mitään ongelmaa Jumalalle.
Se on ongelma vain länsimaisille kristityille
joilla on kreikkalainen ajattelutapa. Ymmärrättekö nyt, mitä tarkoitan?
Tämän kautta tulemme neljänteen askeleeseen uudestisyntymisessä
joka on Pyhän Hengen vastaanottaminen.
Tulemme näkemään, että kahta lukuun ottamatta kaikissa tapauksissa
UT:ssa ihmiset saivat Pyhän Hengen fyysisen toimenpiteen kautta.
Käsien päälle panemisen kautta.
Oli vain kaksi tapausta koko Uudessa testamentissa
jolloin ihmiset saivat Pyhän Hengen ilman tätä fyysistä toimenpidettä.
Ihmiset kysyvät, miten fyysisellä teolla voi olla hengellinen vaikutus.
Olemme uudelleen löytämässä sen, että ruumiimme voi palvella Jumalaa.
Olemme uudelleen löytämässä aerobista ylistystä.
Tiedättekö, mitä aerobinen ylistys on?
Se on sitä, kun johtaja sanoo: "Kädet alas kaikki, jotka haluatte kahvia!"
Se on sitä, että käytämme ylistykseen myös ruumistamme.
Raamattu on täynnä ihmisiä, jotka käyttävät ruumistaan
nostaen käsiään rukouksessa ja taputtaen Jumalalle.
Raamattu sanoo: "Taputtakaa käsiänne, kaikki te ihmiset!"
"En minä halua tehdä mitään ruumiillani ylistäessäni."
"Haluan ylistää Jumalaa vain sielullani."
Heprealaiset ylistävät Jumalaa ruumiillaan.
He tanssivat Herran edessä, he taputtavat käsiään Herralle.
He nostavat käsiään rukouksessa.
He laskivat kätensä ihmisten päälle välittäen heille hengellistä voimaa.
He laskivat käsiä sairaiden päälle ja pappien päälle - he laskivat kädet.
Uudessa testamentissa tavallinen tapa ottaa vastaan Pyhä Henki
oli käsien päälle panemisen kautta.
Siinä on konfirmaation alkuperä. Mutta se vain on menettänyt merkityksensä.
Hyvin harva saa Pyhän Hengen konfirmaation yhteydessä.
Tunnen yhden piispan tässä maassa, joka sanoi:
"Kun lasken käteni päällenne, rukoilen Pyhää Henkeä tulemaan yllenne."
Tuollaisessa uskossa se alkaa tapahtua.
Tiedän toisen tapauksen, jossa nainen yhtäkkiä puhkesi puhumaan uusin kielin
konfirmaation yhteydessä ja piispa melkein pomppasi ulos hiipastaan.
Se oli ensimmäinen kerta, jolloin se toimi! Mutta tämä on se normaali tapa.
Ei sen tarvitse piispa olla. Se voi olla kuka tahansa.
Ananias laski kätensä Saulus Tarso- laisen päälle Pyhän Hengen saamiseksi.
Jokainen kristitty tarvitsee siis kaksi kastetta.
Yhden vedessä ja toisen Hengessä.
Näin hän syntyy sekä vedestä että Hengestä.
Jos vesikasteeseen asettaa liikaa toivoa, saattaa pettyä.
Vesikaste käsittelee menneisyyden. Se hautaa menneen.
Se pesee pois menneen ja saattaa sen päätökseen.
Se tekee sinusta puhtaan, mutta jättää sinut tyhjäksi.
Ja se on hyvin vaarallinen hengellinen tila.
Surkeimpia kristittyjä ovat puhtaat ja tyhjät kristityt.
Jeesus sanoi, että on jopa vaarallista puhdistaa elämä ja jättää se tyhjäksi.
Hän sanoi, että voi ajaa yhden demonin ulos
mutta se menee ja kokoaa kaverinsa.
Sitten se palaa ja löytää talon tyhjänä ja puhtaana
ja muuttaa sinne kuuden kaverinsa kanssa.
Sitten sinulla on seitsemän demonia.
On elintärkeää, että kun ihminen on puhdistunut, että hän sitten täyttyy.
Siksi UT:ssa heti vesikasteen jälkeen ihmisen päälle laskettiin kädet
ja rukoiltiin, että hän voisi ottaa vastaan Pyhän Hengen.
On siis tärkeää, ettei asia jää siihen että synnit saadaan ulos ihmisestä.
Tulee pitää huoli, että hän täyttyy jollakin muulla - tai Jollakin muulla.
Luonto kammoksuu tyhjiötä ja ihmisluonto kammoksuu tyhjiötä.
Jos olet puhdas mutta tyhjä, se on erittäin vaarallinen tila.
Sinusta tulee negatiivinen kristitty, joka sanoo:
"En polta, en juo, en pelaa, en sitä, en tätä."
Mikä tapa elää! Kun ei tee mitään. Se on surkeuden perikuva!
Ei ihme, että ihmiset ovat surkeita. Heiltä puuttuu synnin tuoma mielihyvä.
Eikä heillä ole pelastuksen mielihyvää. He ovat välitilassa erämaassa.
Kaikki pahat asiat ovat poissa heidän elämästään eikä mitään hyvää tilalla.
Jumala viisaudessaan sanoo: "Tarvitsette kaksi kastetta."
"Toinen käsittelee menneisyyden ja toinen koskee tulevaisuutta."
"Toinen puhdistaa ja tyhjentää elämänne ja toinen täyttää sen."
Liian monet on tyhjennetty, mutta ei sitten täytetty.
Synnin mielihyvää ei ole korvattu millään.
Raamattu kutsuu syntiä mielihyväksi - tietyksi ajaksi. Ei se kestä.
Mutta siitä voi nauttia tietyn ajan.
Mutta jos sitä ei korvaa millään muulla ihmisestä tulee surkea pyhimys.
Hän kutsuu itseään sellaiseksi ja myös näyttää sellaiselta.
Me siis puhumme nyt ihmisestä, joka on tehnyt parannuksen
tullut uskon ja ottanut vesikasteen. Mutta on vielä jotain lisää.
He ovat kuolleet Kristuksen kanssa, heidät on haudattu Hänen kanssaan.
Heidän tarvitsee kokea ylösnousemus uuteen elämään Kristuksen kanssa.
Heidän tulee astua samaan voimaan, joka nosti Jeesuksen kuolleista
ja se tapahtuu helluntain kautta.
Samoin kuin pääsiäinen toistuu uskovan elämässä
myös helluntain tulee toistua siinä. Kuitenkin helluntaina monet kristityt
ajattelevat jotain, mikä tapahtui 2000 vuotta sitten.
Mutta kaiken, mikä tapahtui 2000 vuotta sitten
on tarkoitus tapahtua uudelleen minun elämässäni.
Minut tulee ristiinnaulita, minut tulee haudata
minut tulee nostaa kuolleista ja minut tulee täyttää.
Nämä eivät ole vain historiallisia tapahtumia. Ne ovat ensimmäinen aalto.
Jeesusta kutsutaan Raamatussa tienraivaajaksemme.
Hän meni edellä ja näytti meille tien, jota kulkea.
Seuraan Häntä siis hyvin todellisella tavalla tuolla tiellä.
Ensimmäinen nimi kristinuskolle oli 'Tie'.
Haluan sanoa hyvin selvästi, että Pyhän Hengen vastaanottaminen
ei ole sama asia kuin parannuksenteko.
Harvapa noita kahta sekoittaakaan.
Pyhän Hengen vastaanottaminen ei ole sama asia kuin uskominen.
Monet sen sijaan sekoittavat kyllä nämä kaksi.
Ehkä yleisin sekaannus on se, että samalla hetkellä jona uskot Jeesukseen
saat Pyhä Hengen, tapahtuipa mitään taikka ei.
Tämä ei ole lähtöisin Raamatusta. Jos mitään ei tapahtunut
apostolien mukaan he eivät silloin saaneet mitään.
Ja asialle tehtiin jotain. UT:ssa ei ole ainuttakaan tapausta
että joku olisi saanut Pyhän Hengen tietämättä sitä.
Ei ole myöskään tapausta, että joku olisi saanut Pyhän Hengen
ilman että kaikki läsnäolijat olisivat tulleet siitä tietoisiksi.
Se on täysin selkeä kokemus.
Niin selkeä, että monet raamatun- tutkijat ovat sanoneet siitä näin.
Yksi tutkija sanoi: "Se oli yhtä selvä kuin influenssaan sairastuminen."
Kyllä sen tietää, kun on saanut flunssan - ja niin tietää perhekin.
Ja kaikki muutkin ympärillä olijat.
Tragedia on siinä, että tuhannet itseään kristityiksi nimittävät
eivät tiedä milloin tai edes ovatko saaneet lahjan jonka apostolit saivat.
Yksi syy tähän sekaannukseen on siinä, että olemme muuttaneet sanan
'vastaanottaa' kolmannesta Jumalan Persoonasta takaisen Toiseen.
Haluan hiukan avartaa tätä. Kun Jeesus oli maanpäällä lihassa
Hänet saattoi ottaa vastaan - kirjaimellisesti saattoi avata oven
ja sanoa: "Tule sisään, Jeesus, ja istu alas ja nauti ateria kanssamme."
Läpi evankeliumeiden sanotaan, että Hän tuli omiensa eli juutalaisten luo
mutta Hänen omansa eivät ottaneet Häntä vastaan.
Mutta jokaiselle, joka otti Hänet vastaan, Hän antoi auktoriteetin
- ei valtaa, Hän ei voinut antaa valtaa siinä vaiheessa -
Hän antoi auktoriteetin tulla Jumalan lapsiksi.
Tuota jaetta käytetään nykyään aivan väärin nykyaikaan.
Sitä ei pitäisi käyttää evankelioinnissa tänä päivänä.
Ne sanottiin, kun Jeesus oli lihassa maanpäällä juutalaisten keskellä.
Läpi evankeliumeiden jotkut ihmiset ottivat Hänet vastaan ja jotkut eivät.
Siitä päivästä alkaen, jona Hän astui taivaaseen
ja Hänet otettiin vastaan siellä poissa heidän silmistään
ketään ei kehotettu ottamaan vastaan Jeesusta.
Kuitenkin teemme sitä kaiken aikaa. Miksi ihmeessä?
Helluntaipäivästä lähtien
apostolit kehottivat ottamaan vastaan Hengen lahjan.
Tuon Persoonan, jonka Jeesus on lähettänyt
ottamaan Hänen paikkansa maanpäällä.
Jeesus ei ole nyt maanpäällä lihassa.
Hän istuu Isän oikealla puolella taivaallisissa.
Hän on ottanut hallintavaltansa.
Toinen Persoona on korvannut Hänet maanpäällä.
Hän on lähettänyt toisen Lohduttajan. Toisen, kaltaisensa vahvistajan.
Hän, Pyhä Henki, on nyt se, joka meidän tulee ottaa vastaan.
Olemme yhdistäneet uskon Jeesukseen ja Hengen vastaanottamisen
yhdeksi paketiksi, jota kutsumme Jeesuksen vastaanottamiseksi.
Ja ihmiset jäävät epävarmoiksi,
ovatko he saaneet Pyhän Hengen vaiko eivät.
Se aiheuttaa suuren määrän sekaannusta.
Helluntaipäivästä alkaen saarnattiin parannuksen tekoa, kastetta -
- ja saatte...kenet? Hengen.
Tämä tekee ihmisestä kristityn.
Jos ihmisellä ei ole Kristuksen Henkeä, hän ei ole Hänestä.
Tämä on se koetinkivi, joka kertoo, oletko Jumalan hyväksymä vai et.
Ei se, oletko tehnyt parannuksen vai et, eikä se oletko uskonut vai et.
Ei sekään, onko sinut kastettu, vaan se, oletko saanut Pyhän Hengen.
Tästä tiedämme kuuluvamme Jumalalle ja olevamme Hänen lapsiaan
koska Hän on antanut meille Henkeään.
Tämä on varmuuden perusta Uudessa testamentissa.
Emme voi tietää, onko ihminen vanhurskautettu
tai onko Jumala ottanut hänet vastaan ja hyväksynyt hänet
ennen kuin Hän antaa Henkensä. Se on Jumalan sinetti tälle asialle.
On mahdotonta sanoa, että ihminen kuuluu Jumalalle
ennen kuin tuo neljäs askel on otettu ja neljäs vaihe saavutettu.
Silloin vasta tiedämme. Jumala ei anna Henkeään maailmalle.
Eikä maailma voi ottaa Häntä vastaan.
Vain todellinen uskova voi ottaa Hänen Henkensä vastaan.
Siksi se on todiste siitä, että kuulut Kristukselle
kun olet ottanut vastaan Hänen Henkensä.
Mikään muu noista kolmesta askeleesta ei voi todistaa sitä.
Mutta tämä voi. Ja sen tulee se tehdä. Siinä on sen koko ydin.
Katsotaan sitten mitä Uusi testamentti sanoo Hengen vastaanottamisesta.
Se on siis eri asia kuin parannuksen teko.
Mutta harvat pitävätkään niitä samana asiana.
Se ei ole samaa kuin uskominen. Monet sotkevatkin sen tähän.
On mahdollista uskoa Jeesukseen ilman Hengen vastaanottamista.
Näin tapahtui Samariassa Apostolien teot 8:ssa ja Ap.t. 19:ssä.
Paavali joutui kysymään tietyiltä opetuslapsilta:
"Saitteko Pyhän Hengen, kun uskoitte?"
Olen käsitellyt näitä raamatunkohtia hyvin yksityiskohtaisesti kirjassani.
Niitä tulee miettiä hyvin tarkkaan.
Haluaisin teidän kysyvän itseltänne tämän kysymyksen.
Sanassa sanotaan, että Filippuksen saarnattua ja parannettua ihmisiä
Samariassa, eli kun he olivat nähneet ja kuulleet evankeliumin
- koko kaupunki teki parannuksen, uskoi Jeesukseen
ja kastettiin Hänen nimeensä.
Kuitenkaan kukaan heistä ei vielä ollut saanut Pyhää Henkeä.
Tässä tulee nyt se kysymys
jota takuuvarmasti useimmat teistä ette ole koskaan kysyneet:
"Mistä kukaan tiesi, etteivät he olleet saaneet Pyhää Henkeä?"
Jos todella ajattelet tuota kysymystä, koko UT avautuu sinulle eri tavalla.
Mistä kukaan tiesi? Siellä sanotaan, että he olivat tehneet parannuksen
uskoneet ja heidät oli kastettu ja he olivat täynnä iloa.
Kuitenkin kaikki tiesivät, etteivät he olleet saaneet Henkeä.
Miten kukaan saattoi tietää?
On vain yksi mahdollinen vastaus.
Vain jos Pyhän Hengen vastaanottamista seurasi
aina ulkoinen todiste
- silloin kukaan on voinut tietää, etteivät he olleet saaneet Henkeä.
Mieti tätä nyt hyvin tarkkaan.
Pyhän Hengen vastaanottaminen oli UT:ssa aina kokemus
johon liittyi ulkoinen todiste. Se oli aina niin selvää.
Et voi ehkä antaa päivämäärää, milloin teit parannuksen.
Etkä voi ehkä tarkkaan sanoa päivää, jolloin uskoit.
Mutta varmasti voit sanoa tarkkaan päivän, jolloin sinut kastettiin.
Ja varmasti voit kertoa tarkan päivän, jolloin sait Pyhän Hengen.
Sekä vesikaste että Hengen kaste ovat niin selvät
ettei kumpaakaan voi saada tietämättään.
Katsotaan sitten UT:n käyttämää kieltä.
Pyhän Hengen vastaanottamista ei muuten koskaan sekoiteta
Raamatussa vesikasteeseen.
Se ei koskaan tapahtunut kenellekään vesikasteen yhteydessä.
Joskus se tapahtuu juuri ennen, kuten Korneliukselle.
Useammin se tapahtui kasteen jälkeen, kuten useimmille muille.
Mutta koskaan ei kukaan saanut Henkeä kasteessa.
Jopa Jeesuksen ylle Pyhä Henki tuli kuin kyyhkynen
Hänen kasteensa jälkeen Hänen rukoillessaan.
Rukous liittyy Pyhän Hengen vastaanottamiseen.
Lahjaa tulee pyytää ja sitten se tulee vastaanottaa.
Se ei siis ole parannuksen teko, ei uskominen, eikä kaste.
Mutta se on erillinen ja neljäs asia.
Se saattaa tapahtua nopeasti tai hitaasti.
Mutta kun se tapahtuu, se on selvä.
Hitaalla tarkoitan, että se voi tapahtua välittömästi kasteen jälkeen
tai jonkin aikaa kasteen jälkeen.
Kun sanoin, että uudesti- syntymiseni kesti 17 vuotta
tarkoitan, että minulta vei 17 vuotta näiden neljän asian saamiseen.
Kunpa joku olisikin kertonut minulle näistä kaikista heti alussa.
Olisin voinut saada koko paketin. Uskon nyt puhuvani joillekin
joilta on mennyt yhtä monta vuotta kaikkien näiden neljän saamiseen.
Kun katsot taaksepäin, etkö toivokin, että olisit saanut ne alusta alkaen.
Lakataan antamasta uusille uskoville vain puolitoista näistä neljästä.
Annetaan heille koko "Pietari-paketti".
Pietari-paketti sisältää parannuksen teon, kasteen ja Pyhän Hengen.
Uskoa siinä ei mainita. Eikö ole erikoista!
Hän piti sitä itsestään selvänä, koska he olivat jo uskoneet hänen sanansa.
Katsotaan nyt siis sitä kieltä. Käytössä on monia substantiiveja.
Niitä käytetään Hengen vastaan- ottamisesta - kuten lupaus
mikä kertoo tämän olevan jotain, mitä Jumala oli luvannut tehdä.
Jooel oli antanut lupauksen ja totisesti se toteutui.
On sana 'lahja' - toinen substantiivi.
On sana 'vakuus' - mielenkiintoinen sana kaupallisesta maailmasta.
Sanassa sanotaan, että kun saat Pyhän Hengen
se on ensimmäinen käsiraha, jonka Jumala antaa sinulle.
Se on ensimmäinen sirkamasi taivasta.
Joku kertoi minulle tauolla seura- kunnasta arabimuslimimaassa.
Arabimuslimi oli sanonut tuosta seurakunnasta:
"Noilla ihmisillä on toinen jalka taivaassa."
Minusta se on ihana kuvaus seurakunnasta
- ihmisistä, joilla on toinen jalka taivaassa.
Kun saat Pyhän Hengen, sinulla on toinen jalka taivaassa.
Taivaassa lauletaan paljon ja kun saat Pyhän Hengen, huomaat laulelevasi.
Taivaassa on paljon rakkautta ja yhteyttä ja kun täytyt Hengellä
se saa aikaan rakkautta ja yhteyttä.
Se muuttaa seurakunnan esimauksi taivaasta.
Kun seurakunta on täynnä Pyhällä Hengellä täyttyneitä ihmisiä
tiedättekö mitä ihmiset ajattelevat? Kun he tulevat sinne, he sanovat:
"Jos taivaassa on tällaista, haluan sinne!"
Se on vakuus, Jumalan ensimmäinen käsiraha. Loput tulevat perässä.
Mutta se on sirkama taivasta meidän iloksemme nyt.
Se on myös 'käsiraha' ja tämäkin sana löytyy Raamatusta.
Yksi Pyhän Hengen vastaanottamista kuvaava sana on 'uudistus'.
Se on palannut kansan suuhun ja se tarkoittaa sitä
että kun ottaa esimerkiksi vanhan antiikkihuonekalun ja kunnostaa sen
se on uudistettu alku- peräiseen kuntoonsa.
Tunnen erään, jonka harrastus on kunnostaa vanhoja Rolls Royceja.
En tiedä, montako hän on jo kunnostanut, ehkä tusinan.
Hän ostaa vanhan Rolls Roycen ja kunnostaa sen alkuperäiseen asuunsa.
Mikä harrastus! Vaatii hiukan rahaa ja tosi paljon kärsivällisyyttä.
Ihana harrastus kunnostaa Rolls Royceja alkuperäiseen kuntoonsa.
Uudistaminen on sitä, että Jumala kunnostaa sinut alkuperäiseen tilaasi.
Ajattelepa sitä! Tässä sinulle pikku järkytys:
et ehkä usko tätä, mutta eräänä päivänä näet minut täydellisenä!
Ne, jotka tuntevat minut hyvin, katse- levat tässä vaiheessa kengänkärkiään.
Voi raukkoja! Näen sen heidän ilmeestään!
Mutta ei Jumala ole vielä saattanut työtään päätökseen minussa.
Rakas veli Amerikassa rukoili: "Herra, en ole sitä mitä minun pitäisi olla."
"Enkä sitä mitä minusta tulee. Mutta en totisesti ole sitä, mitä olin."
Pidän tuosta. Siinä on pelastus ymmärretty oikein!
Pyhän Hengen uudistus merkitsee sitä
että Jumala kunnostaa sinut alkuperäiseen tilaasi.
Nämä olivat siis kaikki substantiivit. Mutta on koko joukko verbejä.
Raamattu suosii verbejä mieluummin kuin substantiiveja
koska ne ovat dynaami- sempia ja aktiivisempia.
Verbejä kuten 'annettu' ja 'vastaanotettu'.
Lahja tulee antaa ja vastaanottaa. On sana 'kastaa' eli 'upottaa'.
Pyhään Henkeen upotettu.
On sana 'täytetty', jota käytetään tästä vastaanottamisesta.
"He täyttyivät Pyhällä Hengellä." On ilmaisu 'laskeutua ylle'.
'Tulla ylle'.
'Tulla vuodatetuksi ylle'.
Monia nestemäisiä sanoja Henkeen liitettyinä! Oletteko huomanneet?
'Vuodatettu ylle', 'kastettu Henkeen'. Hyvin juoksevia ilmaisuja ja sanoja.
Ihan kuin sana 'kaatosade'.
Kun saat ottaa vastaan Pyhän Hengen, tapahtuu kaatosade.
Sitten on sana 'sinetöidä' - jälleen kaupallinen sana.
Kun mies on ostanut omaisuutta, hän laittaa siihen sinettinsä
jotta ennen kuin hän voi viedä sen kotiinsa, se kertoo kaikille
että tämä omaisuus on minun, se kuuluu minulle.
Se on näkyvä merkki jollekin kulumisesta.
Meissä on Pyhän Hengen sinetti, kun otamme Hänet vastaan.
Toiset ihmiset tietävät, että kuulumme Jumalalle. He näkevät sen.
Yksi sana on 'voidella'. VT:n kuninkaat ja papit voideltiin öljyllä.
Me olemme pappeja ja kuninkaita ja meidät on voideltu Pyhällä Hengellä.
Aivan niin kuin Jeesus voideltiin voimalla ja Hän teki hyvää kaikkialla.
Ei kai tällainen voi tapahtua kenellekään hänen tietämättään siitä!
Voitteko kuvitella jonkun saavan ylleen rankkasateen
tai tulevan upotetuksi johonkin tai jonkun lankeavan hänen päälleen
- eikä hän ole huomannut mitään! Ei sitä voi pitää mahdollisena.
Koska niin monet kristityt eivät tänä päivänä tiedä
onko se tapahtunut heille vai ei, he eivät myöskään käytä näitä sanoja.
Siitä voi päätellä, onko ihminen ottanut vastaan Pyhän Hengen vai ei
käyttääkö hän luontevasti näitä Uuden testamentin sanoja vai ei.
Jos sinulle ei ole tapahtunut mitään
takaan ettet sano saaneesi Pyhän Hengen kastetta.
Jos sinulle ole tapahtunut mitään
takaan ettet koskaan sano, että täytyit Pyhällä Hengellä.
Jos mitään ei ole tapahtunut sinulle
takaan ettet koskaan sanoisi Pyhän Hengen langenneen yllesi.
Tällaista kieltä käytetään vain tapah- tumasta, jolla on ulkoinen kokemus.
Tai siis kokemuksesta, johon liittyy ulkoinen todiste.
Se on kuin flunssa iskisi. Sen kyllä tietää! Ja kaikki muutkin tietävät.
Nyt meillä on siis iso kysymys: Mistä sen tietää?
Mikä on se ulkoinen todiste, että ihminen on saanut Pyhän Hengen?
Olen havainnut helpoimmaksi aloittaa tästä sanasta 'täyttynyt'.
Mistä tietää, onko jokin täyttynyt? Mistä tiedät, onko bensatankki täynnä?
Sinne ei saa enää mitään sisään. Se on uusi ilmaisu.
Tuo on tavanomaisempi tapa: se tulee yli.
Kannun tietää olevan täynnä vasta, kun se vuotaa yli.
Ihmisen tietää olevan täynnä vain, kun hän vuotaa yli.
"Mitä tahansa olet täynnä", sanoi Jeesus, "se tulee ulos suustasi."
Kun sydän on täynnä jotain, se tulvii ulos suusta.
Jos se on täynnä likaa, se tulee ulos suun kautta.
Ei mikään, mikä menee suusta sisään, tee ihmistä saastaiseksi
- vaan se mikä tulee sydämestä suun kautta ulos.
Jos olet täynnä hauskaa, naurat.
Olette vuotaneet sitä lajia yli useammin kuin kerran tänä iltapäivänä.
Olette nauraneet.
Kun on täynnä hauskaa, sen täytyy päästä ulos jotenkin.
Kun olet täynnä vihaa, mistä se tulee ulos?
Joskus se tulee ulos nyrkin kautta
mutta kristillisistä kuvioissa emme yleensä käytä nyrkkiä, vaan suuta.
Vihaisuus tulee ulos suun kautta huutamisena.
Kun olet täynnä surua, mitä teet? Parut.
Ihmiset kuulevat, että olet täynnä surua.
Se vuotaa yli parkumisesi kautta.
Olitpa täynnä mitä tahansa, suu on sen ylivuotokohta.
Aiemmin lauloimme, että kun saamme Pyhän Hengen
meillä on sisäinen todistus siitä, että Jumala on Isämme.
Mutta minun Raamattuni sanoo: "Kun huudamme Abba
silloin Henki todistaa meille, että kuulumme Jumalalle."
Se on huuto, ei sisäinen ajatus tai tunne. Se on 'kradzo'.
Se on sen kreikankielinen sana, spontaanisti nouseva huuto.
Tämä on takapenkin matkustajille ihan tavanomainen huuto.
Kuulen sellaisen aina välillä, eikö totta, kultaseni.
Tuo kreikankielinen sana merkitsee 'spontaania huudahdusta'
- 'jonkin sellaisen sanomista, jota ei ollut aikomus sanoa'.
Jos huomaat huutavasi "Abba".. Muistan erään kalastajan Shetlannin saarilta.
Aloitin palvelutyöni vuonna 1950 Shetlannin saarilla.
Tuutuu kuin siitä olisi vuosia aikaa.
Muista valtavan ison kalastajan nimeltään Dawdy Pottinger.
Hän nousi eräässä rukouskokouksessa
laivastonsinisessä valtavassa kalastajan villapaidassaan.
Hän seisoi siinä kyynelten virratessa pitkin poskiaan
ja vain toisti "Abba, Abba!"
Vuosia myöhemmin olin Israelissa ja näin pienen pojan juoksevan
isänsä perään huutaen "Abba, abba!" Ajatukseni palasi Dawdy Pottingeriin.
Kun huudat "Abba!", Henki todistaa sinun henkesi kanssa
että olet Jumalan lapsi. Se on jotain, mikä tulee suustasi ulos.
Se vuotaa yli suun kautta - jotain, mikä tulee ulos.
Se voi olla yksi monenlaisista asioista.
Yleisimpiä asioita, joita Uudessa testamentissa mainitaan, on kielet.
Se on kamala sana ja inhoan sitä. Oikea sana on 'kieli'.
Jumala puhuu kaikkia kieliä.
Tiesittekö, että Jumala ei ole englantilainen?
Auktorisoidusta Raamatun käännöksestä huolimatta
Jumala ei ole englantilainen.
Jumala alun perin antoi eri kielet Baabelin tornin yhteydessä
erottaakseen miehet ja naiset toisistaan
jotta he eivät tulisi toimeen keskenään ilman Häntä.
Mutta helluntaipäivänä Hän antoi eri kieliä tuodakseen ihmiset yhteen taas.
Koska Jumala puhuu kaikkia kieliä, ei ole yllättävää
että kun Hän täyttää sinut, huomaat puhuvasi kieltä
jota et ole koskaan opiskellut.
Olin puhumassa Costen Hallissa Bristolissa ja sanoin
että voitte ottaa vastaan Pyhän Hengen siinä istuessanne.
"Pyytäkää Jeesusta antamaan teille Pyhä Henkensä."
Eräs kotirouva, joka istui siinä eturivissä, sanoi:
"Jeesus, täytä minut Hengelläsi." Hän teki sen. Nainen avasi suunsa
ja alkoi suoltaa urdua, Pakistanin kieltä.
Hän ylisti Jumalaa kauniisti urdunkielellä.
Kuuden tuolin päässä istui pakistani- laismies joka loikkasi ylös tuolistaan
ja luuli, että paikalla on joku hänen kotikylästään.
Hän oli kovin pettynyt tajutessaan sen olevan vain joku kotirouva Bristolista.
Mutta hän kertoi jotain siitä, mitä tuo nainen sanoi.
Se voi siis olla jokin eri kieli. Ei niin tarvitse olla.
Myös muuta tuli ulos heidän suustaan Uudessa testamentissa.
Mutta kuule, jos joku kysyy minulta, pitääkö hänen puhua kielillä
sanon: "Kunpa et olisi kysynyt tuota."
"Olisitpa kysynyt, saatko puhua kielillä." Silloin vastaisin: "Kyllä."
Jos kysyt: "Pitääkö minun?", se kertoo vastahakoisuudesta.
Aivan kuin Jumala pakottaisi sinua johonkin, mitä et halua.
"Saanko minä?" "Saat toki!" Se on ihana lahja.
Se on ainoa Hengen lahjoista, joka auttaa sinua.
Kaikki auttavat jotakuta toista.
Mutta tämä auttaa sinua rakentamaan itseäsi.
Paavali sanoi: "Kiitän Jumalaa
että puhun kielillä enemmän kuin kukaan teistä."
Siinä on yksi salaisuus, miten hän selvisi läpi
ruoskimisten ja kivitysten ja haaksirikkojen.
Oletko koskaan miettinyt, miten hän selvisi niistä?
Hän sanoi: "Puhun kielillä enemmän kuin te kaikki muut."
"En koskaan käytä sitä seurakunnassa."
"Mutta yksityisesti kyllä - enemmän kuin kukaan muu."
Se rakensi ja vahvisti häntä.
Se voi olla ylistyksen purkautuminen ilmoille.
Rukoilin hyvin ujon ja varautuneen lähetystyöntekijän puolesta.
Hän sanoi, ettei tiennyt, oliko koskaan saanut Pyhää Henkeä.
Istuimme julkisessa puistossa Latinalaisessa Amerikassa.
Ihmisiä oli ympärillä ja laskin käteni hänen päälleen ja sanoin:
"Herra Jeesus täytä hänet Hengelläsi!" Hän avasi suunsa ja sanoi:"Halleluja!"
Kaikki ympärillä katsoivat.
Ikään kuin kutistuin maan rakoon enkä ollut tuntevinani häntä.
Lopulta käännyin takaisin hänen puoleensa ja sanoin:
"Lyön vaikka vetoa, ettet ikinä ennen elämässäsi ole tehnyt tuota."
Hän vastasi: "Ei, en olekaan. En ole sellainen ihminen."
Sitten hän kysyi: "Oliko tämä nyt se?"
Sanoin: "Minulle se kyllä kelpaa. Kuulin juuri sinun vuotavan yli."
Vuorokauden kuluessa hän oli parantanut kaksi sairasta ihmistä
mitä hän ei ollut koskaan tehnyt aikaisemmin. Hän tiesi.
Aina syntyy jonkinlainen ylivuoto spontaania puhetta.
Spontaani hengellinen puhe tunnetaan Raamatussa profetointina.
Tuleepa se uuden kielen muodossa tai oman kielen muodossa.
Tuo spontaani hengellinen puhe, joka vuotaa yli suustasi
on Uudessa testamentissa todiste, että Hengen lahja on nyt sinun.
40 minuuttiani ovat menneet. Lopetan tämän opetuksen seuraavalla kerralla.
En vielä päässyt ihan loppuun saakka, mutta jatkamme tästä ensi tunnilla.
Suomennos: Marketta Ruishalme