Algupärane kristlik sünd
DAVID PAWSON
4. Võta vastu Püha Vaim.
Enamikul lääne kristlastest on raskusi lääneliku hariduse tõttu.
Selle all mõtlen seda,
et meie haridussüsteem tugineb kreeka filosoofiale.
See ei tugine heebrea mõtlemisele.
Meil on väga raske mõista, kui sügavalt see meid puudutab.
Kreeka ja heebrea mõtlemise vahe seisneb selles,
et kreeklased ei suutnud kunagi seostada füüsilist ja vaimset,
need kaks asja hoiti niivõrd kaugel lahus üksteisest,
et neid ei vaadeldudki kunagi koos.
Seetõttu elasid kreeklased kahel viisil:
ühed olid füüsilised kreeklased, kes elasid materiaalses maailmas,
teised olid vaimsed kreeklased, kes elasid vaimses maailmas.
Ühed olid väga enesekesksed nautlevad inimesed, kes elasid lihas,
teised väga esteetilised inimesed, kes elasid vaimus.
Nad aga ei suutnud neid kaht eluviisi ühendada.
Sellel on olnud kohutav mõju lääne mõtlemisele.
Näiteks me ei tea, mida Piibli Ülemlauluga peale hakata.
See on väga füüsiline raamat.
Sealt üritatakse leida peidetud vaimulikku tähendust.
Kunagi nägin üht selgitust, et fraas "mu kahe rinna vahel"
tähendab Ülemlaulus Uue ja Vana Testamendi vahel.
Mõtlesin, et vajan küll hädasti abi,
sest kui mina seda loen, ei näe ma kuidagi Testamente seal.
Ilmselt olen väga lihalik kristlane.
See pärineb mu kreeklaslikust taustast,
mis ei suuda vaimset ja füüsilist koos näha.
Heebrealased aga ütlevad:
meie Jumal, kes on vaim, tegi materiaalse maailma.
Seega füüsiline ja vaimne on väga lähedalt seotud.
Seetõttu võivad imed iga päev juhtuda.
See on mõjutanud läänekristlikku mõtlemist,
mille alusel ei saa füüsilisel olla vaimset mõju.
See on peamine raskus inimestel,
kui üritatakse seostada veega ristimist päästega.
Nad ei mõista,
kuidas füüsilisel sündmusel võib olla vaimne mõju.
Nad ei näe nendevahelist seost.
Piiblis on aga hulgaliselt taolisi seoseid.
Hea ja kurja tundmise puu oli füüsiline, füüsiliste viljadega,
selle söömisel oli aga sügav vaimne tagajärg.
Mul on kontoris üks plastmassist ja metallist tükk.
See asjandus võib mind rõõmsaks
või kurvaks teha, kiusatuseks olla, see võib mind vaimselt üles tõsta.
Pead seda teatud viisil käsitsema:
pead ühe osa kätte võtma, siis midagi teise osaga tegema,
kuid sel võib mulle tohutu vaimne mõju olla.
See on vaid tükk plastmassi.
Kui võtad leiba ja veini armulaual, on need vaid leib ja vein,
kuid võid selle söömisest surra või füüsiliselt haigeks jääda -
nii ütleb Piibel, ja see on vaid leib ja vein.
Kui Kristus tahtis pimedat tervendada,
sülitas Ta maha, tegi sellest muda
ja määris siis pimeda silmadele, ning selle läbi tõi nägemise.
Nüüd võite näha, kuidas heebrea mõtlemise kohaselt
kellegi matmine ja vees pesemine võib nad seesmiselt puhastada.
Jumalal pole probleemi kasutada vett, et su südametunnistus puhastada,
sest Tema on Jumal, kes lõi vee, ja kes on kõikvõimas.
Teame, et nõidumise vallas
võid mängida ouija lauaga, et saada kontakti deemonitega.
Kui palju enam võid saada armulaua või ristimise läbi kontakti Jumalaga.
Eelmises osas püüdsin näidata,
et ristimine on vaimse mõjuga füüsiline sündmus.
Kreeka mõttelaadiga lääne kristlastel on seda raske mõista.
Kas mõistate?
Nüüd oleme jõudnud uuestisünni neljanda osani.
Selleks on Püha Vaimu vastuvõtmine.
Näeme, et kõigil, v.a kahel juhul Uues Testamendis
said nad Püha Vaimu füüsilise toimingu läbi -
käte pealepanemise läbi.
Kogu Uues Testamendis on vaid kaks juhtumit,
kus inimesed said Püha Vaimu ilma selle füüsilise toiminguta.
Võite küsida: kuidas võib füüsilisel toimingul olla vaimne mõju?
Oleme uuesti avastanud,
et meie ihud võivad Jumalat teenida, oleme leidnud aeroobse ülistuse!
Teate, mis on aeroobne ülistus?
Kas siis, kui juht ütleb: käed alla need, kes tahavad kohvi?
Kasutame ülistamiseks oma ihu.
Piiblis kasutavad paljud oma ihu - tõstavad käsi, plaksutavad Jumalale.
"Plaksutage käsi, kõik rahvad!"
Inimesed ütlevad, et nad ei taha ülistada kehaga, ainult hingega.
Kuid heebrealased ülistavad Jumalat ihuga:
nad tantsivad, plaksutavad, tõstavad käed Jumala poole,
ja nad panid käed inimeste peale, et anda edasi vaimset väge.
Nad panid käsi haigetele, preestrite peale.
Tavapärane viis Püha Vaimu vastuvõtmiseks Uues Testamendis
oli käte pealepanemine.
Sealt on pärit ka leer ehk usu kinnitamine.
Praeguseks on see kaotanud oma tähenduse.
Tundub, et väga vähesed saavad leeris käies Püha Vaimu.
Tean üht piiskoppi, kes ütleb:
kui panen käed su peale, usun, et Püha Vaim tuleb su peale.
Sellise usuga on see juhtuma hakanud.
Kuulsin ühest naisest,
kes hakkas äkitselt leeris uusi keeli rääkima,
ja piiskop vaata et hüppas oma toolist välja.
See oli esimene kord, kui see toimis.
See ongi normaalne.
See ei pea olema piiskop, vaid kes tahes.
Hananias pani käed Paulusele, et ta saaks Püha Vaimu.
Kõigepealt pean ütlema, et iga kristlane vajab kaht ristimist:
ühte veega ja ühte Vaimuga, et ta sünniks nii veest kui Vaimust.
Pealegi kui rõhutad liialt veega ristimist, võid pettuda.
Veega ristimine puudutab su minevikku -
see matab su mineviku, peseb ja lõpetab su mineviku.
Selle läbi saad puhtaks ja tühjaks.
See on aga väga ohtlik vaimne olukord.
Kõige õnnetumad kristlased on puhtad ja tühjad.
Jeesus isegi ütles, et on ohtlik oma elu puhastada ja tühjaks jätta.
Ta ütles, et ajad ühe deemoni välja,
aga ta läheb ja kutsub sõbrad ning leiab maja puhta ja tühjana,
ning kolib kuue sõbraga sisse - siis on sul seitse deemonit.
Väga oluline, et kui kedagi puhastatakse,
siis ka täidetaks peatselt.
Seetõttu niipea, kui neid Uues Testamendis veega ristiti,
pandi käed nendele ja palvetati, et nad saaksid Püha Vaimu.
Väga tähtis, et me ainult ei puhasta kedagi pattudest,
vaid jälgiksime, et nad saaksid millegi või kellegi muuga täidetud.
Loodus ei salli tühja kohta.
Ka inimloomus ei salli tühja kohta.
Kui oled vaid puhas ja tühi, on see väga ohtlik olukord.
Sinust saab negatiivne kristlane.
Ütled ehk: ma ei suitseta, ei joo, ei käi kasiinos, ei, ei, ei..
Milline eluviis - ei tee midagi.
Kas pole õnnetu elu?
Pole ime, et nad on õnnetud.
Neil pole paturõõmu ega ka päästerõõmu.
Nad on kahe vahel kinni kui kõrbes.
Kõik halb on läinud, aga millegi heaga pole täidetud.
Jumal ütleb: vajad kaht ristimist -
üks tegeleb minevikuga, teine tegeleb tulevikuga.
Üks tühjendab ja puhastab su elu, teine aga täidab selle.
Liiga paljud on tühjad, kuid mitte täidetud.
Niimoodi ei asendagi paturõõmu mitte miski.
Piibel ütleb, et patt pakub teatud ajaks rõõmu.
See ei kesta kaua, kuid teatud aja on nauditav.
Kui sa seda millegagi ei asenda, saab sinust õnnetu pühak.
Kutsud end nii ja näed ka selline välja.
Vaatame praegu inimest,
kes parandas meelt, uskus ja sai veega ristitud.
Selles on veel midagi.
Ta suri ja maeti maha koos Kristusega,
seega ta peab koos Kristusega saama äratatud uude ellu.
Ta peab astuma samasse väesse, mis äratas Kristuse.
See tuleb nelipühapäevast.
Samuti nagu ülestõusmispühad korduvad,
peab ka nelipühapäev korduma uskliku elus.
Nelipühal mõtleb enamus sündmusele,
mis toimus ligi 2000 aastat tagasi.
Kõik 2000 aastat tagasi toimunu peab juhtuma uuesti minu elus.
Mind lüüakse risti, maetakse, äratatakse üles ja täidetakse.
Need pole pelgalt ajaloolised sündmused,
vaid kui esimene laine, võrdpilt.
Jeesust kutsutakse Piiblis meie teerajajaks,
selleks, kes läks ees ja näitas meile teed.
Seega seda vaadeldakse, et järgnen Talle sel teel.
Kristlust kutsutigi algul Teeks.
Kõigepealt tahan öelda järgmist.
Püha Vaimu vastuvõtmine ei ole sama, mis meeleparandus.
Väga paljud inimesed ajavad need kaks asja segamini.
Püha Vaimu vastuvõtmine ei ole sama, mis uskumine.
Paljud kristlased ajavad need kaks asja segamini.
Kõige levinum valearusaam on see,
et sel hetkel, kui hakkad Jeesusesse uskuma,
saad Püha Vaimu, sõltumata, kas midagi juhtub või mitte.
See ei ole piibellik.
Kui midagi ei juhtunud, ütlesid apostlid,
et nad polnud Vaimu saanud, ja nad võtsid midagi ette.
Uues Testamendis pole ühtegi juhtumit,
kus keegi ei saanud enda teadmata Püha Vaimu.
Pole ühtki juhtumit, kus keegi sai Püha Vaimu,
ja kõik kohalolijad polnud sellest teadlikud.
See oli konkreetne kogemus.
Niivõrd konkreetne, et piibliuurijad on seda kirjeldanud.
Üks neist ütles:
see oli niivõrd konkreetne nagu külmetushaigus.
Tead väga hästi, kui sul on gripp.
Kahjuks teavad ka su pereliikmed, ja kõik teised su ümber teavad.
Kurb on aga see, et tuhanded, kes kutsuvad end kristlaseks,
ei tea, millal või isegi kas nad on saanud anni, mille apostlid said.
Mainisin varem, et selle segadusel on üks põhjus,
et oleme üle viinud väljendi "vastu võtma"
Kolmainsuse kolmandalt isikult teisele isikule.
Selgitan seda veidi.
Kui Jeesus oli füüsiliselt maa peal, võisid Teda vastu võtta.
Võisid Ta päriselt sisse kutsuda: tule, istu, söö koos meiega.
Evangeeliumides öeldakse:
"Ta tuli omade keskele, ent omad ei võtnud teda vastu.
Kõigile, kes tema vastu võtsid, andis ta meelevalla.."
Mitte väe, tol ajal ei saanud Ta anda väge.
".. andis Ta meelevalla saada Jumala lasteks."
Sedasama salmi kasutatakse tänapäeval valesti -
praeguse aja kohta.
Seda ei tohiks evangelismis kasutada.
Seda öeldakse Jeesuse kohta, kui ta oli juutide keskel.
Läbi evangeeliumide võtsid mõned Ta vastu, teised mitte.
Alates päevast, mil Ta võeti üles ja taevas võttis Ta vastu,
ei ole kellelegi öeldud, et ta võtaks vastu Jeesuse.
Ometi ütleme nii kogu aeg. Miks?
Nelipühapäevast alates, kõigis oma jutlustes kokku,
ütlesid apostlid, et inimesed võtaksid vastu Püha Vaimu -
isiku, kelle Jeesus saatis, ja kes võtaks Tema koha maa peal.
Jeesus ei ole enam füüsiliselt maa peal,
Ta istub Isa paremal käel taevaseis paigus.
Teine isik on Ta maa peal välja vahetanud.
Ta on saatnud teise trööstija, kes on Tema sarnane.
See isik, Püha Vaim on see, keda saame nüüd vastu võtta.
Võtame Jeesusesse uskumise ja Püha Vaimu vastuvõtmise,
paneme need kokku ja kutsume Jeesuse vastuvõtmiseks.
See põhjustab segadust inimestes, et kas nad on saanud Vaimu või mitte.
See on tohutu segadusetekitaja.
Nelipühapäevast alates jutlustati:
paranda meelt, saa ristitud, ning kelle sa siis saad?
Püha Vaimu.
See teebki inimesest kristlase.
Kui kellelgi pole Jumala Vaimu, siis Ta pole Tema oma.
Seeläbi võid näha, kas Jumal on su vastu võtnud.
Mitte, kas oled meelt parandanud, uskunud või ristitud,
vaid kas oled saanud Püha Vaimu.
Siis teame, et kuulume Talle, oleme Ta lapsed,
sest Ta on andnud meile oma Vaimu.
See on kõige olulisem kinnitus meile Uues Testamendis.
Pole võimalik teada,
kas inimene on õigeks mõistetud, Jumala poolt vastu võetud,
omaks tunnistatud, kuni Ta annab oma Vaimu.
See on Jumala pitser nn kogu tehingule.
Võimatu on öelda, et inimene kuulub Jumalale,
kuni viimase sammu teostamiseni, siis on neljas tase saavutatud.
Jumal ei anna oma Vaimu maailmale, sest maailm ei saa Teda vastu võtta.
Ainult tõeline usklik saab vastu võtta Ta Vaimu.
Seetõttu on see tõestuseks, et kuulud Kristusele,
kui oled vastu võtnud Ta Vaimu.
Teised kolm sammu ei saa seda tõestada.
See neljas saab ja peab.
See on kogu asja tuum.
Mida ütleb Uus Testament Püha Vaimu vastuvõtmise kohta?
Kõigepealt ütlesin, et seda eristatakse meeleparandusest,
kuid väga vähesed mõtlevad niiviisi.
See ei ole sama, mis uskumine, kuigi paljud ajavad need segamini.
Jeesusesse on võimalik uskuda ilma Vaimu vastu võtmata.
See juhtus Samaarias Apostlite teod 8,
see juhtus Apostlite teod 19, kus Paulus pidi küsima jüngritelt:
kas saite Püha Vaimu, kui hakkasite uskuma?
Kirjeldan oma raamatus neid lugusid põhjalikult,
kuid pead need hoolikalt läbi uurima.
Küsi endalt selline küsimus.
Seal ütleb, et Samaarias,
pärast Filippuse jutlust ja tervendamist,
kui nähti ja kuuldi evangeeliumi, parandas kogu linn meelt,
uskus Jeesusesse, ja ristiti Tema nimesse.
Seni ei olnud mitte ükski neist veel vastu võtnud Püha Vaimu.
Nüüd küsimus, mida te ilmselt pole endalt küsinud:
kuidas sai keegi teada, et nad polnud Vaimu vastu võtnud?
Kui selle küsimuse läbi mõtled,
avaneb kogu Uus Testament sulle hoopis teisiti.
Kuidas sai keegi teada?
Nad parandasid meelt, uskusid, said ristitud, olid rõõmsad.
Ometi kõik teadsid, et nad polnud Vaimu vastu võtnud.
Kuidas nad teadsid?
Sellele on vaid üks võimalik vastus.
Ainult sel juhul,
kui Vaimu saamisega kaasnes väline tõestus,
sai keegi teada, et nad polnud seda vastu võtnud.
Mõtisklege selle üle põhjalikult!
Püha Vaimu vastuvõtmine Uues Testamendis
oli alati kogemus, millel oli väline tõestus.
See oli alati niivõrd selge.
Võib-olla sa ei tea täpselt, millal meelt parandasid,
või ei tea täpselt, millal uskuma hakkasid,
kuid tead kindlasti kuupäeva, mil sind ristiti,
ja kindlasti tead kuupäeva, mil said Püha Vaimu.
Vee ja Vaimuga ristimised on niivõrd konkreetsed,
et sa ei saaks kumbagi ise teadmata kogeda.
Vaatame Uue Testamendi sõnakasutust.
Muide, Vaimu vastuvõtmist Piiblis
ei aeta kunagi segamini veega ristimisega.
See ei juhtunud kunagi kellelegi veega ristimise ajal.
Vahel juhtus see just enne, nagu Korneeliuse puhul.
Enamuse puhul juhtus see pärast veega ristimist.
Mitte kunagi ei saanud keegi Püha Vaimu ristimise ajal.
Isegi Jeesuse enda puhul langes Püha Vaim nagu tuvi
pärast Ta ristimist, kui Ta palvetas.
Palve on seotud Püha Vaimu vastuvõtmisega.
Andi peab nii paluma kui ka vastu võtma.
See pole meeleparandus, uskumine ega veega ristimine.
See on täiesti eraldi neljas samm.
See võib juhtuda kiiresti või ka aeglaselt.
Kui see aga juhtub, on see selgemast selge.
Aeglaselt s.t see võib juhtuda kohe või mõni aeg pärast ristimist.
Sündisin uuesti 17 aasta eest,
sest mul läks nii kaua, et saada need 4 asja.
Kahju, et keegi ei rääkinud neist kohe.
Oleksin saanud kõik.
Usun, et mõnedel teist
on läinud sama palju aastaid, et saada kõik need neli asja.
Kas sa poleks tahtnud, et oleksid need kohe saanud?
Lõpetame selle, et anname värsketele kristlastele vaid 1,5.
Anname neile n-ö "Peetruse paketi":
paranda meelt, saa ristitud, võta vastu Püha Vaim.
Ainsana ei maininud ta usku.
Kas pole huvitav?
Seda peeti iseenesest mõistetavaks, sest nad juba uskusid.
Vaatame nüüd kõnepruuki.
Vaimu vastuvõtmise puhul kasutatakse palju nimisõnu.
Näiteks "tõotus".
See näitab, et see oli midagi, mida Jumal tõotas teha, ja tegigi.
Prohvet Joeli edastatud tõotus sündiski.
Siis "and" - veel üks nimisõna.
"Käsiraha".
See on huvitav raha ärimaailmast.
Piibel ütleb, et kui võtad vastu Vaimu,
on see esimene sissemakse, mille Jumal sulle annab.
Su esimene killuke taevast.
Keegi rääkis mulle pausi ajal kirikust moslemiriigis,
ja araabia moslem ütles selle kiriku kohta:
need inimesed on kui ühe jalaga taevas.
Imeilus kirjeldus kogudusest: inimesed, kes on otsapidi taevas.
Kui saad Püha Vaimu, oled otsapidi taevas.
Taevas lauldakse palju,
kui saad täis Püha Vaimu, leiad end laulmas oma südames.
Taevas on palju armastust, osadust.
Kui saad täis Vaimu, koged palju armastust ja osadust.
Selle läbi saame koguduses taevast tunda.
Kui kogudus on täis inimesi, kes on vastu võtnud Püha Vaimu,
siis kas teate, mis siis teised ütlevad:
kui taevas on selline, tahan mina ka sinna minna!
See on Jumala esimene sissemakse.
Ülejäänu tuleb samuti,
aga see on killuke taevast praegu nautimiseks.
See on käsiraha - veel üks sõna, millega Piibel seda kirjeldab.
Veel üks sõna, nimisõna,
mida kasutatakse Vaimu vastuvõtmise kohta on "uuendus".
See on viimasel ajal jälle levinud.
See tähendab seda, et kui võtad vana mööblieseme,
ja restaureerid selle ehk uuendad algsesse seisundisse.
Tean kedagi, kelle hobiks on taastada Rolls Royce autosid.
Ta on vist 12 juba taastanud, aga ta ostabki vana Rolls Royce'i
ja taastab selle täielikult algsesse seisukorda.
Peab olema ilmselt üsna palju raha ja kõvasti kannatlikkust.
Milline äge hobi - Rolls Royce autosid taastada.
Uuendamine on see,
kui Jumal taastab sinu su algsesse seisundisse.
Šokeerin sind nüüd.
Sa kindlasti ei usu mind,
kuid ühel päeval näed mind täiuslikuna.
Need, kes mind tunnevad, vaatavad piinlikult maha.
Nende nägudelt on näha seda.
Jumal pole minuga veel lõpetanud.
Nagu üks kallis vend Ameerikast palvetas:
Issand, ma pole see, kes peaksin olema,
ega pole see, kelleks pidin saama,
aga kohe kindlasti pole ma see, kes olin!
Ta oli päästele pihta saanud.
Püha Vaimu uuendamine tähendab, et Jumal taastab algse olukorda.
Need on kõik nimisõnad, aga on ka hulk tegusõnu.
Piibel eelistab tegusõnu,
sest need näitavad rohkem ning on aktiivsemad.
Kui vaatan kõiki neid tegusõnu, näiteks "antud" ja "vastu võetud".
Anni peab andma ja seda peab vastu võtma.
Siis on "ristitud", mis tähendab
millegi sisse kastma ehk Püha Vaimu sisse kastma.
Siis on sõna "täidetud",
veel üks tegusõna Vaimu vastuvõtmise kohta:
"Nad kõik täideti Püha Vaimuga.."
"Langema", lisaks ka "kellegi peale tulema",
"kellegi peale välja valatud olema" väga palju vedelikuga seotud sõnu.
Oled sa märganud?
"Peale valatud", "sisse kastetud".
Siin kasutatakse vedelikuga seotud sõnu.
See on nagu meil "vihmavaling".
Kui võtad vastu Püha Vaimu, siis toimub väljavalamine.
Siis veel "pitseriga kinnitama", veel üks kauplemisega seotud sõna.
Kui inimene ostis vara,
pani ta sellele oma pitseri enne kui ta selle kõik koju viis.
See näitas teistele: see vara on minu ja kuulub mulle.
See on füüsiline märk, et miski kuulub kellelegi.
Oleme kinnitatud Püha Vaimu pitseriga.
Teised teavad, et kuulume Jumalale.
Nad näevad seda.
"Võidma"
Vana Testamendi kuningaid ja preestreid võiti.
Meiegi oleme kuningad ja preestrid, kes on võitud Vaimuga.
Jeesuski oli võitud väega.
Kõik sellised sõnad!
See ei saaks ju juhtuda kellegagi, ilma et nad ise seda ei teaks?
Kujutad ette, et kellelegi sajab midagi pähe või kastetakse
või midagi langeb ta peale ja ta ei tea sellest midagi?
See on ju mõeldamatu!
Kuna nii paljud kristlased ei tea, kas see juhtus või mitte,
kipuvad nad neid sõnu mitte kasutama.
Seeläbi on näha, kas inimene teab, et ta on Püha Vaimu saanud -
kas neile on loomulik kasutada selliseid väljendeid.
Kui sinuga midagi ei juhtunud,
võin väita, et sa ei ütle, et oled ristitud Püha Vaimuga.
Kui midagi ei juhtunud, siis sa ei ütle: sain täis Püha Vaimu.
Sa kindlasti ei ütle, et Püha Vaim langes su peale.
Need on väljendid,
mida kasutad vaid välise kogemusega sündmusel,
või tegelikult kogemusega, mil on väline tõestus.
Nagu külmetus - tead kohe, kui see tuleb, ja teised teavad ka.
Meil on nüüd suur küsimus: kuidas sa seda tead?
Mis on väline märk sellest, et keegi on Püha Vaimu vastu võtnud?
Kõige lihtsam viis on alustada sõnaga "täidetud".
Kuidas tead, et miski on täis?
Kuidas sa tead, et bensiinipaak on täis?
Ei saa rohkem juurde panna!
Kõige tavapärasem viis on "üle voolama".
Tead, et kann on täis vaid siis, kui see läheb üle ääre.
Tead, et inimene on midagi täis, kui nad "voolavad üle".
Jeesus ütles, et mida oled täis, see tuleb välja su suust.
Mida süda on täis, sellest suu räägib.
Kui süda on täis rämpsu, siis tuleb see välja.
Mis suust sisse läheb, ei rüveta, vaid see, mis tuleb välja, südamest.
Kui oled täis rõõmu, siis naerad.
Olete korduvalt "üle voolanud".
Täna, te näiteks naersite.
Kui su sees on rõõm, peab see kuidagi välja tulema.
Kui oled täis viha, kust see välja tuleb?
Vahel rusikast,
kuid kristlikes ringkondades kasutame suud, kui oleme vihased.
See tuleb välja su suust.
Kui oled täis kurbust, siis ulud, seda on kuulda, kui oled kurb.
See voolab üle.
Mida iganes sa täis oled, see tuleb välja su suust.
Vaatame korraks üht laulu, mida enne laulsime,
see ütles: kui saame Vaimu, on meil tunnistus, et Jumal on me Isa.
Minu Piibel ütleb, et kui hüüad: Abba, Isa,
siis tunnistab Vaim koos sinuga, et kuulud Jumalale.
See on väline hüüe, mitte sisemine mõte või tunne.
See on "krazo" kreeka keeles -
teed seda, kui niimoodi tahtmatult hüüatad!
Oled kunagi niimoodi hüüatanud?
Kaasreisijad teevad autos tihti nii.
Vahel kuulen seda, kallis, kas pole?
Sa hüüatad.
Kreekakeelne sõna tähendab tahtmatult hüüatada või midagi öelda.
Leiad end hüüdvat: Abba, Isa..
Mäletan kalameest Shetland saartelt, hakkasin teenima seal 1950.
Mäletan üht suurt, kogukat kalameest.
Ta tõusis püsti palvekoosolekul, sinine kalamehe kampsun seljas,
seisis seal, pisarad voolasid ja hüüdis: Abba, Abba, Abba!
Aastaid hiljem nägin Iisraelis
väikest poissi isale järele jooksmas ja hüüdmas: Abba, Abba, Abba!
Mõtlesin tollele kalamehele.
Kui hüüatad: Abba, Isa!
Vaim tunnistab ühes sinu vaimuga, et sa oled Jumala laps.
Hüüad kõva häälega.
See pole sisemine.
See on miski, mis voolab üle, tuleb välja.
See võib väljenduda mitmel viisil.
Kõige levinum sõna Uues Testamendis on "keeled".
See tähendab keeli.
Jumal räägib kõiki keeli.
Kas teadsid, et Ta pole inglane?
Hoolimata volitatud tõlkest, Jumal pole siiski inglane.
Jumal oli see, kes kõigepealt keeled andis,
ja eraldas inimesed, et nad ei saaks hakkama ilma Temata.
Nelipühapäeval andis Ta keeled, mis tooksid inimesed jälle kokku.
Jumal räägib kõiki keeli, siis pole üllatav,
et kui Ta su täidab, räägid keelt, mida pole õppinud.
Jutlustasin Bristolis ja ütlesin:
võid vastu võtta Püha Vaimu, palu Jeesust, et Ta annaks Vaimu.
Üks koduperenaine esireas ütles: Jeesus, täida mind oma Vaimuga!
Ta tegi seda, ja naine hakkas rääkima urdu keelt.
Pakistani keelt.
Ta kiitis Jumalat urdu keeles.
Seal oli üks Pakistani mees.
Ta kargas toolilt ja arvas, et seal on keegi tema kodukülast!
Ta oli väga pettunud, sest see oli vaid Bristoli perenaine.
Naise jutt puudutas teda.
See võib olla mingi teine keel, kuid mitte tingimata.
Nende suust tuli veel midagi välja Uues Testamendis.
Kui keegi küsib: kas ma pean rääkima keeltes?
Mõtlen: miks seda küsid?
Võiksid küsida: kas võiksin rääkida keeltes?
Kui küsid, kas pean, tähendab, et oled vastu.
Jumal sunniks sind millekski, mida sa ei taha.
Kas ma võin? - Muidugi. See on imeilus and.
See on ainus vaimuand, mis aitab sind,
ülejäänud on teiste jaoks.
See on sulle, et saaksid end üles ehitada.
Paulus ütles, et räägib keeltes rohkem kui nad kõik.
See on üks saladusi, kuidas ta elas üle piitsa, laevahuku..
Oled mõelnud, kuidas ta seda talus?
Ta ütles: räägin keeltes..
Kirikus ma seda ei kasuta, kuid privaatselt küll.
See ehitas teda, andis talle jõudu.
See võib olla ülevoolav tänu.
Palvetasin ühe tagasihoidliku misjonäri eest,
kes ütles: ei tea, kas mul on Püha Vaim, palun palveta!
Istusime pargis Ladina-Ameerikas, palju inimesi oli meie ümber.
Ütlesin: Issand, täida ta oma Vaimuga!
Ta tegi suu lahti ja hüüdis: halleluuja!
Kõik vaatasid meid,
vajusin vaikselt rohu sisse, tegin näo, et ei tunne teda.
Pöörasin ja ütlesin:
midagi sellist pole sa küll varem teinud?
Ta vastas: ei ole, ma pole selline inimene.
Ta küsis: kas see ongi kõik?
Mulle piisab, kuulsin, kuidas see sinust üle voolas!
Ühe päevaga sai tema läbi kaks inimest terveks.
Sedagi polnud ta varem teinud.
Alati esineb mingil kujul spontaanse kõne ülevoolamine.
Spontaanset vaimulikku kõnet kutsutakse Piiblis prohveteerimiseks.
Kas toimub su enda keeles või mõnes uues keeles,
aga spontaanne vaimulik kõne, mis voolab üle su suust,
on tõestus Uues Testamendis, et Püha Vaimu and on nüüd sinu.
Kuna 40 minutit on läbi, lõpetan selle osa järgmises osas.
Ma ei jõudnud päris lõpuni veel.
Tõlge: Riina Karik