Igaüks otsib armastust
ja soovib seda meeleheitlikult leida.
Me peame näitama neile, mida armastus endast kujutab.
Me peame tutvustama neid armastusele - Jeesusele.
Jeesusele,
sest selles peitub tõeline ärkamine.
Armastus on kõik, mida nad vajavad.
Igavene armastus.
Tõuske, minge ja näidake neile armastust!
Ärkamist toovat ja üleloomulikku armastust.
Jeesus on armastus.
PATRICIA KING Igavene armastus
Oled sa vahel kogenud kahetsust mõne pöörase vea pärast,
arvates, et ei vääri enam seda, mis Jumalal on varuks su jaoks?
Või sa tead kedagi teist, kes on selliselt mõelnud.
Oleme täna siin, et öelda sulle, et isegi, kui komistad vahel,
võid siiski lõpetada võidukalt, kui ei anna alla.
Me hea sõber dr. Roberts Liardon on täna meiega.
Nii tore, et oled jälle siin! - Alati tore olla siin.
Üks asi, mis mulle meeldib Piibli ja koguduse ajaloo uurimise juures
on see, et Jumal on nii armuline. - Ja nii hea.
Et Jumal pöörab oma armulikkuses ja headuses
kõige suuremadki möödalaskmised heaks.
Nagu suurte jumalameeste- ja naiste puhul
nagu näiteks kuningas Taavet.
Kogu ta "must pesu" on Piiblis me silme ette laotatud,
et näha, kui suur on Jumala arm nende suhtes, keda Ta armastab.
Taavet ei andnud kunagi alla,
vaid ajas end taas püsti... - Ja jätkas vaatamata kõigele.
Just sellest täna räägimegi,
sest olen oma elus, nii nagu kindlasti sinagi,
kohanud nii paljusid inimesi, kes on olnud nii pettunud iseendas.
Eks me kõik ole vahel, mõeldes:
"Miks ma küll ütlesin või tegin seda või toda?
Kuidas ma küll võisin midagi sellist teha?"
Nii saab saatan tulla ja valetada meile:
"Sul on nüüd kriips peal ja sul pole enam mingit lootust."
Kui sa aga ei anna alla, siis sa ka võidad.
Jaga meile, mida oled õppinud kiriku ajaloost
ja eriti ka suurte ärkamisjutlustajate kohta,
keda me tunneme.
Midagi nende taustast,
mis inimlikult pidanuks nad nö kõrvaldama,
aga kus nad ei andnud siiski alla.
Kui hakkasin lugema erinevate ärkamisjuhtide kohta,
siis pidasin neid täiuslikus.
Arvsin kui väike poiss,
et kui teenid Jumalat, oled ka täiuslik.
Just selliselt ma Piiblile lähenesingi,
saades šoki, kui lugesin, kuidas peale Noa laeva maabumist
Noa jõi end täis ja viskas riided seljast.
Olin väikese poisina sellest täiesti šokis.
Sama juhtus minuga siis, kui hakkasin lugema kiriku ajalugu.
Lugesin näiteks John Wesley kohta.
Ta juhtis suurt ärkamist ja pani aluse metodisti kirikule,
mis eksisteerib täna üle maailma.
Kuid ta abiellus vale naisega.
Ta vend Charles abiellus enne teda, nii nagu mitmed ta sõbradki
ja ta tundis end üksikuna.
Nii kukkus ta kord oma teekonnal hobuse seljast maha ja sai viga.
Tol ajal polnud haiglaid ega midagi ja inimesi raviti kellegi kodus.
Nii oli seal üks metodistide kodu, kus oldi väga lahked.
Majaperemees oli surnud ja naisel oli majas üks vaba tuba,
mistõttu nad lasid Johnil seal taastuda.
John ei teinud küll midagi, mida poleks pidanud,
aga kuna naine meeldis talle ja too oli igati avatud metodismile,
otsustas John temaga abielluda.
Nii ta siis abielluski selle kena naisega,
kuid nende abielu oli kohutav.
Nii näiteks tõusis naine keset Johni krussaade püsti
ja süüdistas teda abielurikkumises.
Nii polnud ajalehti ja AK uudiseid vajagi,
sest su enda naine tõusis keset krussaadi püsti ja...
Muidugi ei vastanud see tõele,
sest esiteks poleks John midagi sellist teinud
ja selle kohta pole ka mingeid tõendeid ega süüdistusi,
va ta enda naise omad.
Kuna aga John väestas ka naisi osalema jumalariigi töös,
nägigi ta enda naine kui ohtu neis.
Veel näiteid ta abielu kohta.
Kord koputas üks noor metodisti pastor nende ukse taga
ja kuulis enda arvates kutset: "Sisse!"
Ta astus sisse
ja kuulis köögi poolel mingit kobistamist.
Ta astus ligi ja nägi, kuidas pr. Wesley
vedast John Wesleyt juukseidpidi ümber laua, ta peale karjudes.
Selline oli John Wesley abielu.
Seetõttu ta ratsutaski läbi 400 km.
Esiteks seetõttu, et järgida Jumala kutset
ja teiseks seetõttu, et ta ei tahtnud koju minna.
Samas ei andnud ta ka alla.
Ta võinuks ju mõelda:
"Tegin suure vea ja mu abielu on täielik katastroof.
Ma ei tea, mida teha?"
Kuid ta läks siiski edasi.
Ta võinuks ka mõelda: "Ma ei vaja sellist avalikku alandamist"
või: "Mine tea, mida ta järgmine kord teeb!"
Ta hoidis siiski oma sihti silme ees.
Jah, see oli raske ja piinlik lugu.
Eriti ajastul, mil ta elas.
Aga ta pidi sellega elama,
kogedes lisaks ka religioossete inimeste tagakiusu
ja võitlust erinevate deemonitega.
Ja kui ta siis koju läks, ei leidnud ta sealgi rahu.
Kuid ta ei andnud alla.
Viimane kiri, mille John Wesley enne oma surma kirjutas,
oli William Wilberforce'le,
õhutades teda jätkama võitlust orjuse vastu
ja muutma seda.
Nii hoidis ta oma südame alati õiges kohas,
armastas inimesi ja jätkas oma võitlust.
Ta oleks võinud ju vana mehena kirjutada kõigile jutlustajatele,
aga ta kirjutas hoopis mehele, kes võitles orjapidamise vastu,
õhutades teda jätkama.
Mu meelest peegeldab see ülihästi John Wesley südant
nii Jumala kui inimeste suhtes.
Ta ei andnud alla.
Me vaatajad võivad omada sarnaseid kogemusi.
Ärge andke alla, vaid uskuge Jumala käest imet!
Uskuge Jumala päästesse ja võimesse pöörata te elus asjad ringi
Peaasi, et te ei annaks alla.
Wesley olukorrad isegi ei muutunud, aga ta liikus siiski edasi.
Kogen, et keegi vaatajaist samastub selle looga.
Oled väga raskes abielusuhtes ja su abikaasa on su vastu.
Kuid ma kogen Jumalat ütlemas, et Ta sillutab tee.
Jumala kutse on su elu üle ja sa tead seda.
Samas oled mõelnud, kas peaksid loobuma sellest,
sest sa ei tea, kuidas edasi minna.
Kuid tõuse ja mine edasi, sest Jumal saab olema sinuga.
Selle sama julgusega. - Just, sama julgusega.
Ära hoia midagi tagasi, vaid ole sama julge ja kindel!
Ära luba sel olukorral panna end taanduma.
Paljudel ärkamisjutlustajatel on olnud rasked abielud.
Ärkamisjutlustajal Maria Woodworth-Etter'i kodus
oli palju tragöödiat.
- See on lausa kurb lugu.
Lugedes ta päevikut, paneb imestama,
kuidas keegi saab üldse astuda kutsumisse nagu tal oli,
peale kõiki selliseid tragöödiaid nagu ta koges.
Äkk jagad teatud detaile sellest.
Tal oli viis last ja kõik peale ühe surid.
Ta mattis oma viimase tütre hiljem oma elus.
Nii mattis ta enne oma surma kõik oma lapsed
ja ka kaks abikaasat.
Samas ta jätkas jutlustamist
ja temast sai nelipühiliikumise vanavanaema.
Kujutad sa ette matta kõik oma viis last
ja kaotada mõne aja pärast ka oma abielu.
Sellega kaasnes ka korralik skandaal, kas polnud?
Sest ta teisel abikaasal oli armusuhe...
- Ta esimesel abikaasal oli armusuhe.
Härra Woodworthil.
Kellega? - Ühe afroameeriklasest naisega.
Kes töötas ka krussaadide meeskonnas. - Just.
Nii et Maria mehel oli temaga afäär, mis plahvatas kui pomm.
Võinuks arvata, et Maria lõpetab selle peale kõik ära.
See oli ju südant murdev.
Ja kuna tegu oli teise nahavärviga inimesega,
siis see ei mahtunud kuidagi tolle aja kultuuriruumi.
Armuafäär teisest rassist inimesega oli ikka suur skandaal.
Lisaks oli Maria naisjutlustaja.
Ainuüksi naisjutlustajad oleks pidanud juba lõpetama.
Emotsionaalses mõttes oleks pidanud ütlema:
"Jeesus, ma armastan Sind, aga mu teenimisel on nüüd lõpp."
Maria peeti kinni ja ta kaotas oma litsentsi.
Siis aga abiellus ta Samuel Etteriga, kes oli hea abikaasa.
Kuid siis ta suri ja nii mattis Maria kaks meest,
sest ta esimene mees suri 6 kuud peale nende lahutust.
Ja ometi
oli ta tohutu mõjujõuga naine.
Olen kuulnud, et Aimee Semple McPherson
pidas Maria Woodworth-Etterit oma eeskujuks ja mentoriks,
kellele alt üles vaadata.
Kathryn Kuhlman mainis samuti Maria Woodworth-Etterit.
See võidmine ja tohutu tervendav vägi,
mida Maria omas,
kandus üle ka Aimeele ja Kathrynile ja sealt edasi Benny Hinnile.
Nii et vaadates täna Benny Hinni, näeme võidmist, mida Maria kandis
ja mis on edukalt kandunud endasi neljanda põlveni.
Ja on jõudnud edasi ka teieni.
See kuuldu on kedagi inspireerinud ja sa mõtled: "Tahaksin ka seda!"
Jumala Vaim võib vahel näidata nii, et see on ka sinu jaoks.
Nii et ole julge! - Sirutu välja ja lase käia!
Benny Hinn oli julge seda igatsema.
Ja ta ka sai selle! - Ta sai.
Ta armastas Jumalat ja sai ka selle võidmise.
Mõeldes Fred Bosworthi loole, mis oli teistmoodi tragöödia.
Ta läks noore jutlustajana kõnelema aafrika-ameerika laagritesse,
kuid valgenahalised poisid ei kuulanud teda
tänu Texases mühavale rassismile.
Kuid ta kuulutas seal ikkagi.
Nii passiti talle peale, kui ta oli teel koju
ja peksti ta peaaegu surnuks.
Nad ise arvasidki, et on ta tapnud.
Sellise asja peale võiks ju lõpetada
või mõelda: "Jeesus, Sa saatsid ingli kaitsma Paulust.
Mind siis ei võinud aidata või?"
Ta kirjutas raamatu: "Kristus, tervendaja"
ja ta väelistel krussaadidel osales 12 000 - 15 000 inimest.
Samas kui noorusajal peksti ta peaaegu surnuks.
Lugesin kirja, mille ta saatis oma perele
ja kus ta ütles,
et iga saadud hoop oli kui medal Jeesuse nimel.
Ja ma mõtlesin: "Ma tahaks ka sellist hoiakut."
Hoiakut, kus võtta igat hoopi kui medalit Jeesuse eest.
Ta ei andnud alla.
Nende inimeste usk, vastupidavus, iseloom ja otsusekindlus -
andku Jumal meile seda sama ja topeltki veel!
Mul on olnud eesõigus tunda Oral Robertsit.
Ta kaotas samuti kaks oma last.
Ta vanem poeg tegi enesetapu
ja ta tütar Roberta hukkus lennuõnnetuses.
Võimas jumalamees, kes omas tervendavat väge
ja kelle poeg sooritas siiski enesetapu.
Ometi ei andnud ta alla.
Jah, elus juhtub nii mõndagi.
Ta peres oli tõesti palju tragöödiaid.
Richardi lahutus oli samuti suur teema.
Kõik sai avalikuks,
sest suured jumalamehed- ja naised on pidevalt avalikkuse silme all.
Aga enne, kui dr Oral Roberts ise igavikku lahkus,
korraldas ta erinevaid kokkusaamisi
ja mul endalgi oli eesõigus ühest sellisest osa saada.
Saime küsida ta käest, mida iganes soovisime.
Nii küsis üks külalistest: "Te peres on nii palju juhtunud.
Kas sellele tagasi vaadates teeksite ka midagi teisiti?"
ja ta vastas: "Mitte kui midagi."
- Selline ta oli. - Mitte kui midagi.
Nad ei andnud alla.
Jumalariigi töös ei lähe mitte kõik alati täiuslikult.
Küll aga saavutame me võidu, kui me ei anna alla.
Ja isegi, kui paneme kõvasti puusse nagu Simson seda tegi,
võib Jumal anda meile siiski võiduka lõpu,
kui ajame end taas püsti ja seame oma asjad korda.
Jumal saab anda meile võiduka lõpu.
Me peame parandama meelt.
Peame ütlema nii Jeesusele, kui neile, kellele oleme haiget teinud:
"Ma eksisin."
"Palun vabandust."
Kui sa ei võta oma viga omaks, ei saa sa ka uut võimalust.
Pead olema valmis tunnistama oma eksimust.
- See on nii oluline,
sest Jeesuse veri saab puhastada, millest iganes.
Ta ei tee inimeste vahel vahet,
vaid Ta veri puudutab ja puhastab kõiki ja kõike.
Kuid me peame parandama meelt.
Pole võimalik jääda patu sisse ja oodata siis võidukat lõppu.
See pole võimalik.
Keegi me vaatajatest on hetkel olukorras...
Kogen seda oma vaimus ehk siis tegu on tunnetusesõnaga.
Sa tahad hoida sellest olukorrast kinni
ja ma näen, et tegu on armuafääriga väljaspool abielu.
Püüad leida sellele õigustust ja nimetada seda igatpidi,
aga see pole õige
ja sa ei saa kehtestada omaenda reegleid.
Pead parandama meelt ja pöörduma sellest olukorrast.
Pöörduma tagasi Jumala juurde.
Tema saab kõik taastada,
aga sa pead ajama asju Tema moel.
Näen veel üht inimest,
kes kogeb tavapäratut kiindumust kellegi samasoolise vastu.
Sa maadled sellega,
sest tunned erinevaid tundeid ja oled segaduses.
Ühtlasi oled ületanud teatud piire.
Veel ei ole hilja alanduda Jumala ja inimeste ees
ja tunnistada oma viga.
Jumal saab viia su tagasi õigele teele, aga sa pead tegema seda õigel moel.
Jumal tahab, et lõpetaksid võidukalt,
sest su elu üle on üks kutsumine.
Ära viska seda ära, vaid lõpeta võidukalt!
Oleme peale pausi tagasi,
et jagada veel lugusid inimestest ärkamisajaloos,
kes lõpetasid võidukalt vaatamata sellele,
et see ei tundunud õige või ei tekitanud head enesetunnet.
Roberts Liardoni raamat "Jumala kindralid"
paljastab 20. sajandi ärkamisjutlustajate rikkaliku ajaloo.
William Seymour,
Smith Wigglesworth,
John G. Lake ja paljud teised.
Telli raamat me kodulehe kaudu.
Tänu me partneritele
saame saata meeskondi
kadunud hingede ja kannatajate juurde
viies maailma rahvastele
valgust nende pimedusse.
See on see, mida te teete, kui olete meie partnerid.
Hakake me partneriks juba täna!
Üks mu meie aja lemmik ärkamisjutlustajaid
on Kathryn Kuhlman,
kes oli imeline meedia-evangelist ja tervendaja,
esitledes Jumala headust ja armastust imelistel viisidel.
Seda selliselt, et inimesed kogesid Püha Vaimu reaalsust.
Ometi oli temagi elu kaugel täiuslikkusest.
Esiteks, pr. Kuhlman polnud lõpetanud keskkooli.
Teiseks, ta alustas oma teenistusega, sest ta taheti koju saata,
kuna ärkamisteenistuste meeskonnal polnud piisavalt raha,
et kanda hoolt tema ja ta pere eest.
Ta aga ei tahtnud koju minna, mistõttu ta alustas oma teenistusega.
Nii et temas oli sellist südikust, mis mulle meeldib ta juures.
Teda saatis edu peale Denverisse minekut Colorados,
kus ta pidas ärkamiskoosoleku, millest tekkis kogudus.
See kogudus kasvas väga suureks ja sellest sai kõige olulisem kogudus.
Nii et Coloradot külastades
tuleb kindlasti minna ka Kuhlmani kogudusse.
Sinna tuli üks noor mees...
Tol ajal polnud videokaameraid - olid vaid raadiomikrofonid.
Tolle aja meediavahendiks oli raadio,
nii et, kui su teenistused jõudsid raadiosse,
kasvas ka kogudus plahvatuslikult.
Sel mehel oli Iowas raadiokogudus ja raadioteenistus
ja mingil moel kutsus Kuhlman ta ka oma kogudusse.
Pikk jutt lühikeseks - nad armusid.
Ta oli ju abielumees? - Oli.
See lugu ajab mind vihale,
isegi, et Kuhlman on üks mu lemmikuid.
Mees hakkas temaga kurameerima,
ütlemata talle, et ta on veel abielus ja keset lahutusprotsessi.
Mees uskus,
et kuna ta ei armastanud oma naist oma südames,
siis ta otsekui polnud ka abielus.
Kuid see on täielik jama.
Mida kõike ka inimesed välja ei mõtle, et oma olukordi kinni mätsida.
Kuid faktid jäävad faktideks ja nii on.
Pikk jutt lühikeseks -
ta palus peale lahutust Kuhlmani omale naiseks
ja Kuhlman nõustus.
Ta oli armunud.
Oli, kuid kõik hoiatasid teda.
Nii sõbrad kui teised jutlustajad, kes sõitsid lausa pika maa maha,
et öelda talle: "Ära tee seda!"
Nad polnud isegi pahased selle mehe peale,
aga see lihtsalt polnud õige Kathryni jaoks.
Usun, et Püha Vaim püüab alati kõnetada meid.
Ta hääl kostub alati selleks, et hoiatada meid ohu eest,
sest Ta ei taha, et ninali käiksime.
Ja kui sa ise ei kuulegi,
saadab Ta kellegi, kes seisab su ees ja sa lihtsalt pead kuulma.
Nii saatis Jumal Kathrynilegi erinevate inimeste kaudu sõnumeid.
Ta minestas nende laulatuse käigus. - See juba pidanuks olema märgiks.
Märgiks öelda: "Ei!", aga ta ütles: "Jah."
Nii nad siis tähistasidki oma pulmi.
Lugu, mida mulle jagati, oli selline,
et kui nad siis kirikust sõprade autos hotelli sõitsid,
et seal riided vahetada ja pulmareisile sõita,
oli ta autost välja hüpanud veel enne, kui auto seisma jäi
ja jooksnud nuttes sõbra tuppa, öeldes: "Ma tegin vea."
Nii et ta teadis esimese 8h jooksul, et see otsus oli viga.
Ta kaotas lõpuks kõik.
Oma koguduse, oma maine ja teenistuse.
Ta mees ei lubanud tal jutlustada muidu,
kui ta ise oli ka koos temaga jutlustamas.
Lõpuks aga ei saanud ta enam üldse jutlustada.
Teda nähti laval nutmas ja seda peeti võidmiseks,
samas kui see oli hoopis südamevalu vale otsuse pärast.
Ta ei teadnud, mida teha.
Nad kolisid Californiasse...
Ütlen vahel naljatamisi:
"Miks küll vigu teinud inimesed kolivad Californiasse?"
On ju teisigi kohti, kus taastuda, kuid nad kolisid ka Californiasse.
Kathryn püüdis minna isegi Aimee piiblikooli,
aga kukkus sealt juba peale esimest semestrit välja.
Ta püüdis leida viise, kuidas heastada seda otsust.
Nii kõndinud ta kord ühel California tupiktänaval,
kus ta vaatas Jeesuse poole ja ütles:
"Mulle pole enam midagi alles jäänud peale armastuse Sinu vastu.
Kui saad seda kasutada, siis kasuta mind."
Ja see oli hetk,
mil Kathryn Kuhlman sündis sellisena nagu meie teda teame.
Sellest hetkest, kuni ajani, mil ta hakkas uskuma imedesse,
kulus 15 aastat.
Tema teekond tagasi oma kohta võttis aega umbes 15 aastat.
Ta jättis peale seda oma abikaasa ja parandas meelt sellest abielust,
mis oli ka õige asi teha.
See polnud Jumala silmis õiguslik lugu nagunii,
nii et sellest tuli meelt parandada. - See oli kohutav.
Kuid ta sai oma asjad Jumalaga korda ja tagasi õigele teele,
teenides 15 aastat ustavalt Jumalat,
enne, kui temast sai see, kellena me teda täna tunneme.
Inimesed ei mõista,
et sellest tupiktänava seisust, mida ta ise nimetas surnud seisuks,
kuni selle suure ja võrratu Kathryn Kuhlmani esiletulekuni
kulus rohkelt südamevalu.
Paljud teenistused, kes kutsusid teda kõnelema,
haarasid tal poole jutluse pealt mikrofoni käest,
kuna nad said teada, et ta on lahutatud.
Nii tühistati kõik ta koosolekud.
Ta ei rääkinud sellest,
aga tema teekonnast "suure" Kathryn Kuhlmanini
on igasugu lugusid selle kohta, kuidas kiriku rahvas -
kuidas kiriku rahvas ja pastorid käitusid
ühe inimliku vea suhtes.
Vea suhtes, mille ta igati omaks võttis.
Ta alati tunnistas juhtunut ega püüdnud seda kuidagi varjata.
Kuid tahaksin siinkohal öelda kõigile -
kui teie koguduses, rahva seas või laiemas ringkonnas
on keegi nö oluline inimene,
siis ka need olulised inimesed teevad vahel midagi rumalat.
Jah, oleks tore, kui ei teeks, aga teevad.
Nii peaks meie kui koguduse reaktsioon sellele
muutuma pisut paremaks.
See ei tähenda, et kiidaksime selle patu või vea heaks,
aga seda, et usume Jumalasse, kes annab uue võimaluse
ja kes taastab, kui teeme seda, mis õige.
Siis Jumal ka austab sind ja see ulatub ka teisteni.
Mu enda eluski on olnud võitlusi
ja üks neist oli tervele ilmale 48h teada.
See polnud lihtne ja see tegi haiget.
Kõik, mille olin üles ehitanud, muutus kahe päevaga
ja see oli mu enda süü.
Kuid just see mulle meeldibki su juures.
Oleme aastate jooksul pidanud maha erinevaid vestlusi
ja esitanud sulle ka väga tõsiseid küsimusi.
Kuid sa ei seisnud neile vastu, vaid olid avatud ja alandlik,
võttes täie vastutuse oma tegude eest
ja see oli imeline.
See viis, kuidas kandsid oma risti
ja võtsid vastu armu, mis oli kättesaadav su jaoks,
olles üdini aus.
Tahan kiita sind selle eest
ja mul on tohutu austus sinu kui jumalamehe suhtes.
Vaatamata sellele, mis su apsakana avalikkuse ette jõudis.
Tegu oli ikka suure apsakaga.
Kuid sellest hoolimata oled sa taas tõusnud ega alla andnud
ning sa ajasid selle asja korda.
Ma austan tohutult sinusuguseid inimesi.
Läheksin siinkohal veidi ajas tagasi.
Kui Kathryn Kuhlmani lahutuse teema esile kerkis,
tekitas see koguduste keskel
tohutuid eelarvamusi ja hukkamõistu lahutatud inimeste suhtes.
Nii paljud inimesed on kannatanud lahutuse tõttu
ja see on põhjustanud tohutut valu.
Vaevalt, et keegi mõtleb abieluvannet andes:
"Juhhhuuu, ärgmine aasta saab lahutada!"
Tegu on väga valuliku looga
ja meil peab jaguma rohkelt armastust ning lahkust
lahutusest läbiminejate suhtes.
Samas aga peame olema valvel lahutuse põhjuste osas,
sest Piiblis on selle kohta ka väga selged juhtnöörid.
Nii nagu uuesti abiellumisegi kohta jne
Kathryn Kuhlman tunnistas oma vigu ja astus sammukese tagasi.
Ta ei abiellunud enam kunagi ja elas vallalisena vaid Jumalale.
Taaskord, mitte täiusliku inimesena, aga kui armu saanuna Jumala ees.
Nii on oluline, et me küll armastaks patust,
aga ei kiidaks heaks pattu.
Ehk siis, oleme inimeste suhtes nii armulised, kui tarvis,
et nad võiks vabaks saada.
Inimesed ka seedivad asju erineva kiirusega.
Meil on oma kiirus ja teistel aeglasem või kiirem kiirus.
Nii peame oskama seda ka aktsepteerida.
Üks mõte veel, mille tahaksin vaatajaile jätta,
on see, et kui keegi on aruandev kellegi ees
oma käitumise suhtes,
siis võib-olla ta ei anna sellest aru selliselt nagu sina annaksid.
Samas peame austama neid selle eest, et nad seda üldse teevad
ja mitte mõistma neid hukka,
kui see avaldub teisti sinu poolt arvatust või oodatust.
Sest taastumisprotsessist läbi minnes ja uut võimalust taodeldes
on probleem selles,
et pead otsekui vastama kõigi ootustele.
Kuid see põhjustab juba uusi probleeme.
See on jumalasulase jaoks väga valus,
kui ta on eksinud või teinud pattu.
Piibel hoiatab ka, et see on väga raske,
kui saad kogudusele komistuskiviks.
Nagu ka oma mõjusfäärile ja maailmale, mille keskel elad.
See on hullem su jaoks, kui saada kivi kaelas visatud vette.
See pole lihtne.
Seetõttu tahan tunnustada kõiki, kes on sellest läbi käinud
ja endiselt püsima jäänud.
Müts maha te ees!
Austan teid tohutult, et olete ikka püsima jäänud.
Aitäh, et olete püsima jäänud.
Samas aga peate ka mõistma,
et olete kogudusele kõvasti haiget teinud,
mistõttu seda ei saa kergelt võtta ja selle eest tuleb võtta vastutus.
Olen näinud nii palju langenud juhte
süüdistamas kogudust nende reakstiooni pärast,
aga kui kogudus saab haiget,
siis haiget saanud teevad haiget ka teistele.
Me peame oma süü omaks võtma.
Isegi, kui seal taga on oma lugu, siis see pole väärt jagamist.
Las su elu vili saada aja möödudes vastuseks kõigi küsimustele.
Iga olukorra taga on oma lugu ja see võib vastata isegi tõele,
aga seda pole mõtet jagada.
Võiksin oma loo puhul
öelda üht koma teist ühe ja teise inimese kohta,
aga sel pole mõtet.
Võta vastutus toimunu eest.
Tee seda ja anna see Jumalale üle, lastes Jumala enda sisse.
Ja küll siis inimesed ise selle üks hetk ära tabavad.
Oli see alles üks saade!
Me elame keset langenud maailma täis langenud inimesi.
Evangeelium ja Kristuse veri on aga need,
mis räägivad taastumisest, taastamisest
ja asjade oma õigesse kohta seadmisest.
Miks?
Sest Jumal armastab meid igavese armastusega
ja Ta armastab sind enam, kui suudaksid arvatagi.
Lõpeta siis võidukalt.
Roberts Liardoni raamat "Jumala kindralid"
paljastab 20. sajandi ärkamisjutlustajate rikkaliku ajaloo.
William Seymour,
Smith Wigglesworth,
John G. Lake ja paljud teised.
Telli raamat me kodulehe kaudu.
Tänu me partneritele
saame saata meeskondi
kadunud hingede ja kannatajate juurde
viies maailma rahvastele
valgust nende pimedusse.
See on see, mida te teete, kui olete meie partnerid.
Hakake me partneriks juba täna!
Tõlge: Anne-Ly Raukas