VIRON PASTORIT AREENALLA
Arvoisat katsojat! Minä olen Indrek Luide -
ja haluan viettää tämän puolituntisen kanssanne.
Puhumme rukouksesta -
ehkä hieman eri näkökulmasta kuin yleensä puhutaan.
Minulla on täällä vieraana -
Haapsalun baptistikirkon pastori Eenok Palm.
Yhdessä olemme eläneet läpi useita rukoustaisteluita.
Voisin sanoa, että olet rukous-alan ammattilainen.
En tiedä olenko ammattilainen, -
mutta kokemusta tästä aiheesta on kertynyt -
niin pastorina kuin myös henkilökohtaisessa uskonelämässä -
liki 30-40 vuotta.
Varmasti löytyy yhtä ja toista katsojien kanssa jaettavaa.
Olemme tuntenee toisemme jo kauan.
Muistan 20-vuotiaana käyneeni kanssasi -
kuuntelemassa erään bändin keikkoja Mustveessä.
Olemme molemmat uskovien isien kasvatteja.
Meitä on opetettu rukoilemaan heti alusta alkaen.
Voisi luulla, että osaamme kertoa kaiken rukouksesta.
Aloitetaan Matteuksen evankeliumin 6. luvusta.
Jae 8: "Älkää siis olko heidän kaltaisiaan;
sillä teidän Isänne kyllä tietää, mitä te tarvitsette,
ennenkuin häneltä anottekaan. Rukoilkaa siis te näin..."
Sitten Hän opettaa Isä Meidän-rukouksen.
Meistä melkein kaikki tietävät tuon rukouksen, -
olimme sitten uskossa tai emme.
Juttelimme kanssasi tänään siitä, -
pitäisikö meidän uskovina suunnitella tai järjestää -
jollain tavalla rukouselämäämme.
Mitä mieltä sinä olet?
Vai pitäisikö meidän vain rukoilla niitä asioita -
mitä tunnemme sydämessämme?
Samalla lailla kuin monen muunkin asian kanssa elämässä -
myös rukouselämämme tulisi pysyä tietyllä tasolla spontaanina, -
mutta samalla meidän on mahdollista suunnitella sitä etukäteen.
Ensinnäkin voimme sopia ajan aamu- ja iltarukoukselle, -
sekä ehkä päivärukoukselle.
Samalla tavalla voimme suunnitella viikkomme.
Kristityn viikkosuunnitelmaan kuuluu yleensä sunnuntaisin -
kirkossa tai rukoushuoneessa käynti.
Jumalanpalveluksien aikana on luonnollista rukoilla.
Mutta miten löydämme arkena aikaa rukoukseen?
Osittain se riippuu seurakunnan omasta viikkosuunnitelmasta.
Meillä Haapsalussa on maanantai-iltaisin rukouskokous.
Minun ei tarvitse sen enempää miettiä, -
maanantai-illat on varattu rukoukselle.
Uskon, että on hyvä sopia itsensä kanssa aika rukoukselle -
päivisin ja viikkoisin.
Elämä muuttuu aina vain kiireellisemmäksi, -
jos emme jätä aikaa rukoukselle, muut asiat ryöstävät tuon ajan.
Illalla huomaamme, että rukoukselle ei jäänytkään aikaa.
Ymmärrän, että puhumme kahdesta tärkeästä faktorista.
Ensinnäkin ajallinen tekijä.
Mutta toinen tärkeä faktori koskee sisältöä.
Pitäisikö meidän myös suunnitella etukäteen, -
millaisten aiheiden puolesta milloinkin rukoilemme?
Ihmisinä luonnollisesti asetamme ensisijalle -
omat tarpeemme ja mitä haluamme itse pyytää Jumalalta.
Ja vasta sen jälkeen ajattelemme muita.
Äiteinä ja isinä tulevat mieleen lapset.
Seuraavaksi oma sukumme, seurakuntamme -
ja vasta viimeisenä Jumalan valtakunta.
Miten siis soveltaa tätä henkilö- kohtaiseen rukouselämäämme?
On hyvä, jos meillä on ihmisiä, kenen kanssa rukoilla.
Minusta on erityisen tärkeää, että aviopuolisot -
varaavat aikaa yhteiseen rukoukseen.
Se voisi olla aamu- tai iltarukous yhdessä, -
tai vaikka molemmat.
Yhtä tärkeää on opettaa lapsia rukoilemaan -
ja rukoilla heidän kanssaan niin kauan, kun he haluavat.
Iän myötä, jos he päättävät jatkaa elämäänsä kristittyinä, -
yhteiset rukoushetket voivat myös jatkua vuosia.
Mutta voi käydä myös niin, että lapset lähtevät omille teilleen.
Eli niin kauan, kun läheisemme ovat valmiita rukoilemaan, -
meillä on syytä rohkaista heitä ja löytää aikaa siihen.
Olen sitä mieltä, -
että kun aikuisena muistelemme lapsuuttamme -
ja niitä hetkiä, kun rukoilimme vanhempiemme kanssa, -
ne hetket ovat hyvin merkityksellisiä.
Mitä liittyy rukouksen sisältöön, -
on hyvä pitää rukouskirjaa.
Vaimollani on vihko, jonka avulla hän pitää kirjaa -
rukouspyynnöistä, joiden puolesta rukoilee päivittäin.
Minä pidän listaa mielessäni.
On hyvä suunnitella myös tämä puoli.
Sitten on vielä erilaisia vaihtoehtoja -
on vapaamuotoinen rukous tai valmiiksi kirjoitetut rukoukset.
Molemmat ovat tervetulleita ja mahdollisuuksia on paljon.
On tärkeää, että voit rukoilla -
niiden ihmisten kanssa, joiden kanssa koet hengen yhteyttä.
Virossa erilaiset excel-taulukot olivat suosittuja.
Toimin pappina Kähren seurakunnassa -
ja siellä meillä on excel taulukko, -
mihin on merkitty seurakunnan jäsenten nimet.
Olen toiminut myös Raplan ja Viimsin seurakuntien pastorina, -
joten minulla on samanlaiset taulukot myös heidän jäsenistään.
Sitten minulla on vielä Viron Evankelisen Allianssin puolesta -
taulukkoja eri seurakunnista ja niiden jäsenistä kautta maan.
Ja oikeastaan kaikki nämä taulukot muodostavat mielessäni -
yhden suuren listan.
Mielessäni liikkuu, kenellä on syntymäpäivä tai mikäkin murhe.
Ja tätä päässäni olevaa excel-taulukkoa käytän rukoukseen.
Mitä kaikkea nykypäivä mahdollistaa!
En tunne monia pastoreita, jotka eivät käyttäisi internetiä.
Facebookin ja Youtuben sijaan meidän kannattaisi -
käyttää enemmän aikaa rukous-taulukkojen muodostamiseen.
Juuri niinkuin kerroit vaimosi tekevän.
On hyvä kirjata ylös aiheita, minkä puolesta rukoilla.
Facebook on tietysti myös hyvä paikka, -
jakaa rukous- ja kiitosaiheitaan.
Puhutaan hetki henkilökohtaisesta rukouksesta seurakunnassa.
Monet seurakunnat luovat kotiryhmiä eli soluja.
Ne ryhmät eivät ainoastaan rukoile yhdessä, vaan jakavat elämää.
Voimme nimittää niitä soluiksi tai rukousryhmiksi.
Mitä mieltä olet, -
kuinka monet seurakunnan jäsenistä voisivat ottaa osaa näihin ryhmiin?
Mitä enemmän, sitä parempi.
Todellisuudessa -
aluksi nämä ryhmät muodostavat noin puolet seurakunnan jäsenistä.
Mutta minun mielestäni, mitä enemmän on rukousryhmiä, -
sitä kattavampia ovat meidän rukouksemme.
Ja mitä enemmän rukoilemme asioiden puolesta, -
sitä enemmän Jumalalle mieluisia asioita -
voi tapahtua yhteiskunnassamme.
Meidän ei pidä olla passiivisia näissä asioissa.
Kuten sanoit, erilaisten taulukoiden ja listojen avulla -
on helppoa muistaa, kenen puolesta rukoilla.
Toinen tärkeä asia on vastaanottaa -
rukousaiheita puhelimen välityksellä.
Kun näitä yllättäviä rukousaiheita nousee, -
voi rukoilla henkilön kanssa heti puhelimitse -
tai ottaa sen aiheeksi rukousryhmän kanssa.
Ihmiset ovat yleensä avoimia jakamaan rukousaiheitaan, -
kun luomme heille siihen mahdollisuudet.
Rukousryhmä voi olla 3- tai 5-henkinen, -
mahdollisuuksien mukaan.
Mitä enemmän rukousryhmiä, sitä parempi.
Viron Evankelisella Allianssilla on erillinen rukoustyön osasto.
Se osasto huolehtii rukousaiheiden tiedottamisesta, -
rukoilijoiden järjestämisestä ja uusien aiheiden nostattamisesta.
Voisiko seurakunnissa olla samanlainen rukoustyön osasto, -
jonka tehtävänä olisi tehdä yhteenveto rukousaiheista -
ja jakaa ne eri ihmisten ja ryhmien välillä seurakunnan sisällä?
Näin rukousryhmät ja solut olisivat tietoisia seurakunnan rukousaiheista.
Meillä Haapsalun seurakunnassa on kokouksissa -
kolme erillistä aikaa rukoukseen: -
alku- ja loppurukous sekä erillinen aika rukousaiheille.
Ihmiset ovat tästä tietoisia -
ja he voivat esittää rukousaiheensa joko puhelimitse tai ennen kokousta.
Lisäksi kysymme aina, -
onko ihmisillä "hiljaisia rukousaiheita".
Ne voivat olla asioita, joita ei haluta sanoa ääneen, -
mutta ihminen voi nostaa kätensä sen merkiksi, että hän tarvitsee rukousta.
Niissä hetkissä rukoilemme eri aiheiden puolesta, -
joista vain Jumala itse on tietoinen.
Me kannamme Hänen eteensä ne aiheet, -
joiden puolesta ihminen rukoilee yksin omassa kotonaan -
ja teemme sen yhdessä seurakuntana.
Mitä enemmän meillä on mahdollisuuksia -
rukousaiheiden esittämiseen, sitä enemmän on myös rukousvastauksia.
Rukousaiheet voivat olla myös kirjallisia.
Rukousaiheita voi lähettää sähköpostilla ja -
niiden puolesta rukoillaan soluissa .
Tai sitten kokouksen lopuksi jaetaan paperilappuja, -
joihin on kirjattu ylös sen viikon rukousaiheet.
Seurakunnassa voi olla myös erillinen rukoustyö-ryhmä, -
joka järjestää rukouskokouksia ja kotiryhmien rukoustyötä.
Kyllä. Rukousaiheita on monenlaisia.
On niitä aiheita, joiden puolesta rukoilemme vain omassa solussa, -
emmekä vie niitä aiheita seurakunnan eteen.
Ne ovat yksityisiä rukousaiheita, jotka eivät ole tarkoitettu -
seurakunnan edessä jaettavaksi.
Monissa seurakunnissa tallennetaan kokouksia.
Minulle kävi kerran niin, että mainitsin rukoillessani -
tietyn nimen ja paikan ja siitä tuli suuri sekaannus.
Siitä syntyi suuri väärinkäsitys ja minun piti jälkeenpäin -
sopia ja selvittää asia, -
jotta kaikkien osapuolien välit säilyisivät hyvinä.
En itse tarkoittanut pahaa, -
kyseessä oli suuri väärinkäsitys ja sen tähden pyysin anteeksi.
Rukous voi olla vaarallinen asia.
Voimme viedä Jumalan eteen sellaisia asioita, -
joita ei ole ollut keskustellessa mahdollista selvittää.
Juuri niihin tilanteisiin tarvitsemme Jumalan kättä.
Mitä voimme oppia Jeesukselta rukouselämästä?
Millaisen esimerkin Hän meille jätti?
Hänellä oli erilaisia rukoushetkiä, mistä Raamattu kertoo.
Kyllä, yksi raamatunpaikka on -
Luuk 6:12, missä sanotaan:
"Samoihin aikoihin Jeesus meni vuorelle rukoilemaan -
ja vietti siellä koko yön rukoillen Jumalaa."
Jeesuksen rukouksesta tulee esille selvä yhteys Isään.
Vaikka Hän oli Jumalan poika, Hän oli myös ihminen.
Kun Hän rukoili, se oli Hänelle henkilökohtainen tarve, -
pysyä yhteydessä Isään.
Ja tämä on meille esimerkiksi.
Me voimme mennä Jumalan eteen, päivällä tai yöllä.
Voimme sopia tietyn ajan rukoukseen, -
mutta rukous ei ole sidottu aikaan tai paikkaan.
Ei ole niin, että voimme rukoilla vasta kun 10 miestä on paikalla.
Samalla väitetään, -
että sitten rukous toimii paremmin.
Mutta entä jos koolla onkin vain kaksi tai kolme?
Voimme oppia Jeesukselta paljon.
Evankeliumeita lukiessamme näemme, miten Jeesus rukoili.
Tuota raamatunpaikkaa lukiessani, -
mietin, kumpi on tärkeämpi tekijä - vuori vai yö?
Luulen, että ei kumpikaan.
Voimme ajatella, että Jeesus kiipesi Öljymäelle, -
ja se oli tunnettu paikka, missä käytiin rukoilemassa.
Juudaskin tiesi Hänen olevan siellä ja kavalsi Hänet.
En usko, että mikään on sattumaa, -
mutta kaikkein tärkeintä siinä paikan valinnassa -
on vain löytää paikka, missä voi olla rauhassa.
Vuori ja yö. Siellä ei ole häiritseviä ihmisiä.
Siellä oli mahdollista keskittyä rukoukseen.
Se on yksi asia, mikä on oleellista rukouksessa.
Keskittyminen.
Eri elämänvaiheissani -
olen oppinut järjestämään rukouskävelyitä.
Rukousmatkoja.
Kun aloimme perustamaan Tallinnassa seurakuntaa, -
järjestimme rukouskävelyitä sillä alueella.
Meillä oli pieni seurakunta, näitä kävelyitä oli helppo järjestää.
Merkitsimme ylös sen alueen rakennukset, liikkeet, koulut.
Suunnittelimme kaksi tuntia kestävän kävelyretken.
Pysähdyimme pidempään koulujen, liikkeiden, -
isojen talojen edessä.
Teimme näitä kävelyretkiä muutaman kuukauden ajan.
Mutta mitä luulet, milloin saimme nähdä hedelmää?
Evankeliumin julistamiseen pätee sama periaate.
Kaikessa yksinkertaisuudessaan se on toimimista Pyhässä Hengessä -
ja luottamista, että Jumala saa aikaan tuloksen.
Rukouksen kanssa on sama juttu.
Jätät kaiken muun kesken, otat aikaa rukoukseen, -
ja luotat, että Jumala vastaa omalla ajallaan ja tavallaan.
Meillä oli samanlainen tapaus Mustveen seurakunnassa.
Tarvitsimme uudet tilat, -
sillä vanha rakennus oli otettu pois käytöstämme.
Meidän piti löytää uusi paikka.
Meillä oli seurakunnan vanha rukoushuone, -
mitä ei olisi pystytty remontoimaan.
Se oli jäänyt meidän haltuumme neuvostoliiton ajoista.
Muistan, että eräänä päivänä, -
seisoimme nelistään tuon tonttimme neljään kulmaan.
Se oli ruudunmuotoinen tontti.
Ehkä 50 metriä sivu.
Jokainen meistä seisoi yhdessä tontin kulmassa -
ja me rukoilimme, että sille tontille voisi nousta uusi seurakunta.
Nyt meillä on Mustveessä hieno seurakunta.
Meillä voi olla kiusaus antaa Jumalalle eräpäivä.
Inhimillisesti ottaen haluamme, että kaikki tapahtuisi nopeasti.
Mutta meidän tulee viedä asia Jumalan eteen -
ja luottaa Häneen, sillä Hän tietää parhaat ajat.
Meillä on luonnollisesti myös henkilökohtaisia rukouksia.
Löydämme aikaa niille, aamu- tai iltarukouksien yhteydessä.
On seurakuntaan liittyviä rukouksia ja vielä suurempiakin aiheita.
Vuonna 1996 minulla oli mahdollisuus vierailla Etelä-Koreassa.
Siellä oli suuri lähetyskonferenssi.
Samaan aikaan pidettiin uskovien opiskelijoiden rukoustapahtumaa.
Meidät vietiin sinne tapahtumaan erikoisvieraina.
Meitä oli yli 4000 pastoria. Mielestäni meitä oli suuri määrä!
Mutta paikalle saapuessamme, stadionilla oli yli 100 000 paikkaa.
Kaikki opiskelijat olivat tulleet rukoilemaan Pohjois-Korean puolesta.
Tähän päivään mennessä, nyt on vuosi 2016, -
mitään ei ole muuttunut.
Minua yllätti se rukousaihe. Näin, miten he rukoilivat.
Virolaisina olemme oppineet, -
että mitä vähemmän ääntä, sitä vakavampi teema.
Mutta kun siellä kuulutettiin, että on aika rukoilla...
Olen muutaman kerran käynyt kuuntelemassa sinfonia-orkestereita.
Ja olen tuntenut liikutusta jokaisella solullani.
Siellä tapahtumassa ollessani, kuunnellessani, -
kuinka 100 000 opiskelijaa yhtyi yhdessä rukoukseen...
He eivät ole, kuin me virolaiset, -
jotka emme uskalla edes liikahtaa rukouksen aikana.
He alkoivat kovaan ääneen rukoilemaan Jumalan puoleen.
Sen lisäksi he tekivät tällaista liikettä.
Mietin, miten ihmeessä tuon ilmiön voisi ottaa kotiin mukaan.
Viron Evankelinen Allianssi kutsuu joka vuosi -
kaikkia seurakuntia, kaikissa eri kaupungeissa, yhteiseen rukoukseen.
Mietin olisiko se oikea aika järjestää tällainen rukous-konsertti, -
missä kerran vuodessa kaikki kristityt -
voisivat kokoontua yhdessä rukoilemaan -
ja nostamaan äänensä Jumalan puoleen.
Että Herra voisi muuttaa kansaamme.
Uskon, että jotain tällaista Virossa jo järjestetään.
Meillä on Kristus-päivä, -
joka kerää vuosittain noin 4000 ihmistä yhteen.
Ohjelma oli tänä vuonna kirjava ja oli paljon konsertteja.
Sain olla järjestämässä ja suunnittelemassa -
yhteistä rukoushetkeämme.
Minua edelleen liikuttaa, -
kun mietin miten tuhannet ihmiset yhtyivät rukoukseen.
Järjestämme valtakunnallisia rukouspäiviä.
Jokaisesta 15 maakunnasta valitaan kylä tai kaupunki -
ja pidetään samanaikaisesti yhteistä rukouskokousta.
Tietenkin nämä tapahtumat ovat pienemmällä mittakaavalla.
Mutta ideana on kerätä yhteen -
ne kristityt seurakunnat, jotka haluavat rukoilla yhdessä.
Tulemme yhteen ja rukoilemme tiettyjen aiheiden puolesta.
Näitä mahdollisuuksia on kyllä jo muutamia.
Kysyn sinulta nyt henkilökohtaisen kysymyksen.
Tuntuuko sinusta, että rukous -
on enemmänkin tylsää vai mielenkiintoista tekemistä?
Mitä enemmän rukoilen, -
sitä mielenkiintoisemmaksi rukous muuttuu.
Aluksi monet kysyvät, miten tulisi rukoilla.
Mitä ovat ne oikeat sanat?
Tietenkin voi tutkia erilaisia rukouksia, -
lukea Psalmien kirjaa, joka on täynnä rukouksia.
Niistä oppii ymmärtämään, mitä rukous oikeasti tarkoittaa.
Mutta täysin eri asia on saada henkilö- kohtainen kokemus rukouksesta.
Raamatun mukaan se on kuin sydä- men vuodattamista Jumalan edessä.
Se on jotain, mikä tulee sisältäsi.
Sitä ei ole loppuun asti mahdollista oppia.
Se vain tulee sisältäsi.
Mitä enemmän kokee vapautta rukouksessa, -
sitä jännittävämmäksi se muuttuu.
Tutkin siitä, kuinka paljon käytän aikaa rukoukseen.
Vertasin rukousta nukkumiseen, -
ja huomasin, että rukoilen vähemmän kuin nukun.
Päätin nostaa rimaa korkeammalle -
ja päätin käyttää enemmän aikaa rukoukseen, -
jotta nukkumiseen ja rukoukseen käytetty aika olisi tasapainossa.
Eli jos nukun 8 tuntia, rukoilen päivittäin vähintään tunnin.
Saman aikaisesti mietin läpi, minkä puolesta rukoilen.
Tuloksena oli se, -
että joissain hetkissä en halunnut lopettaa rukousta, -
koska se muuttui niin jännittäväksi Jeesuksen kanssa yhdessä.
Toivon, että tämän ohjelman aikana, -
olemme herättäneet mielenkiinnon rukoukseen.
Jumalan kanssa, Pyhän Hengen voimassa, -
kun Hän antaa meille ajatuksia ja aiheita minkä puolesta rukoilla, -
se on niin suuri siunaus! Se muuttaa maamme, jossa asumme.
Viron yhteiskunta muuttuu, kun rukoilemme.
Niin myös kaikki muut maat. Ollaan yhdessä rukouksessa!
Uskon, että tämä ohjelma on ollut siunaukseksi -
sinun henkilökohtaisessa ja seurakuntasi elämässä.
Suomennos: Sanna Pitko