VIRON PASTORIT AREENALLA
Terve! Katsotte lähetystä "Viron pastorit areenalla".
Olen Mustamäen Vapaaseurakunnan pastori Riho Uusväli.
Olemme Allan Saukaksen kanssa itsemme jo aikaisemmin esitelleet.
Ehkä muistatte siitä, että sanoin varttuneeni kaupungissa.
Olen siis kasvanut muurien välissä.
Ennen kouluikää kävin kesäisin maalla sukulaisten luona.
Kouluikäisille pidettiin Neuvostoliiton aikaan pioneerileirejä.
Stalinin aikana niillä leireillä kai esitettiin kommunismin oppeja.
1970-luvulla ideologiaan ei kiinnitetty enää huomiota.
Ne olivat kaupunkilaislasten kesäleirejä.
Maalaiselämää tai maatyötä siellä ei kuitenkaan saanut nähdä.
Ammattiopistossa opiskellessani, lähetettiin syksyllä oppilaita -
kolhoosiin avuksi työtä tekemään.
Päätyö oli perunannosto, mutta tehtiin myös muita töitä.
Siinä kaikki kokemukseni maalaiselämästä ja maatyöstä.
En ollut niin naiivi, että luulin maidon tulevan kaupasta.
Kun lapselta kysytään, miten maito tulee kauppaan, -
on vastaus: "Auto tuo."
Silloin lapset yleensä tiesivät, että maito tulee lehmistä.
Nyt voi olla, että lapsi ei ole lehmää nähnytkään.
Raamatun kertomusten ja vertausten henkilöt -
ovat maanviljelijöitä, kauppiaita, paimenia, rakentajia, jne.
Kaikki nämä ammatit ovat minulle tuntemattomia.
Jokapäiväistä leipää tienaan sähkömiehenä.
Olen ajatellut, miksi sähkömiehestä ei ole ainoatakaan vertausta?
Siitä olisi paljon kerrottavaa, mutta sitä ei ole Raamatussa.
Nykyaikana on paljon ammatteja, joita ei Raamatun aikana ollut.
Raamattu kertoo vain ammateista, -
joita sen ajan ihmisillä oli.
Minun kaltaiseni kaupunkilaispojan pitää valita niistä joku.
Esimerkiksi Raamatussa on vertaus kylväjästä. Katsotaan tänään sitä.
Vertaus kylväjästä on tärkeimpiä Jeesuksen vertauksia.
Se on ehkä tärkein, koska se esiintyy kaikissa synoptisissa, -
siis Matteuksen, Markuksen ja Luukkaan evankeliumissa.
Kaikissa niissä kolmessa vertaus esitetään selityksineen.
Vain kolme vertausta esiintyvät kaikissa kolmessa evankeliumissa.
Kylväjän lisäksi ne ovat vertaukset sinapinsiemenestä ja viinitarhasta.
Luemme sen ensiksi Matteuksen evankeliumin 13. luvusta.
"Sinä päivänä Jeesus lähti asunnostaan ja istui järven rannalle.
Ja hänen tykönsä kokoontui paljon kansaa, jonka tähden hän astui -
venheeseen ja istuutui, ja kaikki kansa seisoi rannalla.
Ja hän puhui heille paljon vertauksilla ja sanoi:
"Katso, kylväjä meni kylvämään.
Ja hänen kylväessään putosivat muutamat siemenet tien oheen,
ja linnut tulivat ja söivät ne.
Toiset putosivat kallioperälle, jossa niillä ei ollut paljon maata, -
ja ne nousivat kohta oraalle, kun niillä ei ollut syvää maata.
Mutta auringon noustua ne paahtuivat, -
ja kun niillä ei ollut juurta, niin ne kuivettuivat.
Toiset taas putosivat orjantappuroihin,
ja orjantappurat nousivat ja tukahuttivat ne.
Ja toiset putosivat hyvään maahan ja antoivat sadon, mitkä sata,
mitkä kuusikymmentä, mitkä kolmekymmentä jyvää.
Jolla on korvat, se kuulkoon."
Sanon etukäteen kiinnostavan asian, jonka Jeesus sanoo myöhemmin.
Otan sen Markuksen mukaan, koska Matteuksessa sitä ei ole.
Mark. 4:13 Jeesus kysyy: "Ette käsitä tätä vertausta; -
kuinka sitten voitte ymmärtää kaikki muut vertaukset?"
Tuntuu siltä, että tämä vertaus on ensimmäinen kaikista niistä, -
jotka Jeesus puhui ja jotka meidän pitää ymmärtää.
Ajattelin, että kylväjän vertauksen täytyy siis olla kaikista helpoin.
Sanotaanhan, että jos et sitä käsitä, -
ei ole mitään toivoa ymmärtää toisiakaan.
Koulussa aloitetaan aina helpommista tehtävistä.
Kun niiden kanssa tulee toimeen, niin annetaan mutkikkaampia.
Kylväjän vertauksen pitäisi olla helpompi myös siitä syystä, -
että Jeesus itse sanoo näin.
Se saattaa olla myös helpompi, sillä sitä seuraa selitys.
Toisia vertauksia ei tavallisesti selitetä.
Minua kaupunkilaispoikana se selitys ei paljon hyödyttänyt.
Tietoni maatyöstä ja kylvämisestä olivat puutteellisia.
Käsitin tämän tekstin internetistä löytämieni selitysten avulla.
Erittäin hyödyllisiä olivat kuvailut -
Jeesuksen aikaisista kylvötöistä.
Kylväjän vertaus ei ole tärkeä toisten käsittämiseksi sen takia, -
että se olisi jostakin syystä yksinkertaisempi.
Sitä ei ole helpompi ymmärtää.
Se on avain toisten käsittämiseksi.
Ensiksi pitää ymmärtää kylväjän vertaus.
Sen jälkeen voi ymmärtää toisia.
Kylväjän vertaus luo perustan Jeesuksen teologialle, -
miten päästä Jumalan valtakuntaan.
Ei ole ihme, että Jeesus myöhemmin selittää sen opetuslapsilleen.
Vertauksen tilanne oli tuttu kaikille sen ajan kuuntelijoille.
Vertauksen tarkoitus on selvittää uutta -
meille jo tunnetun asian avulla.
Ymmärtääksemme vertauksen oikein, pitää tietää, -
miten kylvötyötä tehdään.
Katsotaan lyhyttä selitystä, jotta voisimme sen ymmärtää.
Kylvettiin käsin. Siemenet olivat avoimessa vakassa.
Vakkaa täytettiin säkistä, joka oli aasin selässä.
Alussa jyvät heitettiin pellolle, sen jälkeen kynnettiin ne maahan, -
jotta linnut eivät niitä söisi.
Vertauksessa siemenet joutuivat neljään eri tyyppiseen maahan.
Oli kova tie ja kallioinen maa, oli ohdakkeinen ja hyvä maa.
Pitäisikö nyt kysyä, oliko kylväjä typerä.
Miksi hän kylvi semmoisiin paikkoihin ja tuhlasi siementä?
Kaikki maatyypit olivat sen aikaisten peltojen luona kuitenkin olemassa.
Osa siemenistä joutui välttämättömästi huonoon maahan.
Tiet olivat peltojen läpi johtavia polkuja.
Kylväjän oli mahdotonta löytää rajaa tien ja hyvän maan välillä.
Osa kylvöstä meni auttamatta kovaan maahan, -
missä linnut söivät sen heti.
Kallioinen oli maa, missä oli vähän tai ei ollut olleenkaan multaa.
Kun multaa oli vähän, ei voitu kyntää siementä kunnolla peltoon.
Ohuessa multakerroksessa oli vähän mahdollisuuksia kasvuun.
Aurinko lämmitti mullan nopeasti ja siemenet nousivat kohta oraalle.
Mutta ohuessa multakerroksessa ei ollut melkein olleenkaan vettä.
Heti itämisen jälkeen oli kasveilla vaara kuivua.
Kolmanneksi mainitaan ohdakkeet, jotka olivat Välimeren maissa -
maanviljelijän kiusana.
Ohdakkeet ja rikkaruohot ottivat maasta pois ravinnon ja veden.
Näin ne tukahduttivat viljan kasvun.
Neljäs maa oli hyvä.
Suurin osa hyvin huolehditusta pellosta oli hyvää maata.
Jos pellosta oli kitketty pois ohdakkeet ja rikkakasvit, -
niin maa pysyi hedelmällisenä.
Jos pellosta ei pidetty huolta, oli sato kehno -
ohdakkeiden, eroosion ym. takia.
Jeesuksen tuoma esimerkki on elämänläheinen.
Eri peltomaat saattavat nykyajan lukijalle tuntua keksittyinä.
Ne kaikki esiintyivät kuitenkin käytännössä.
Se, millaisen osan mikäkin maa muodosti, riippui siitä, -
miten hyvin siitä pidettiin huolta.
Mitä paremmin pellosta huolehdittiin, sitä enemmän oli hyvää maata.
Nyt on helppo ruveta selittämään vertausta -
Jeesuksen tulkinnan perusteella.
Matteuksen evankeliumissa selitys alkaa jakeesta 18.
Sen perusteella voi jokainen sydämessään pohtia, -
minkälainen on hänen peltomaansa.
Ei ainoastaan pelastuksen nähden, -
vaan Jumalan sanan kuulemisen kannalta yleensä.
Miten kuuliainen peltomaa olen minä Jumalan sanalle?
Saako Jumalan sana kasvaa minussa ja kantaa hedelmää?
Luen eteenpäin Markuksen 4:stä luvusta jakeet 10-20.
"Ja kun hän oli jäänyt yksin, niin ne, jotka olivat hänen ympärillään,
ynnä ne kaksitoista kysyivät häneltä näitä vertauksia.
Niin hän sanoi heille: "Teille on annettu Jumalan valtakunnan -
salaisuus, mutta noille ulkopuolella oleville kaikki tulee vertauksissa, -
että he näkemällä näkisivät, eivätkä huomaisi, ja kuulemalla kuulisivat,
eivätkä ymmärtäisi, niin etteivät kääntyisi ja saisi anteeksi".
Ja hän sanoi heille: "Ette käsitä tätä vertausta; kuinka sitten voitte
ymmärtää kaikki muut vertaukset? Kylväjä kylvää sanan.
Mitkä tien oheen putosivat, ovat ne, joihin sana kylvetään, mutta kun he
sen kuulevat, niin saatana heti tulee ja ottaa pois heihin kylvetyn sanan.
Ja mitkä kallioperälle kylvettiin, ovat niinikään ne, jotka,
kun kuulevat sanan, heti ottavat sen ilolla vastaan,
mutta heillä ei ole juurta itsessään, vaan he kestävät ainoastaan
jonkun aikaa; kun sitten tulee ahdistus tai vaino sanan tähden,
niin he kohta lankeavat pois.
Ja toisia ovat orjantappuroihin kylvetyt;
nämä ovat ne, jotka kuulevat sanan,
mutta maailman huolet ja rikkauden viettelys ja muut himot pääsevät
valtaan ja tukahuttavat sanan, ja se jää hedelmättömäksi.
Ja mitkä hyvään maahan kylvettiin, ovat ne, jotka kuulevat sanan ja
ottavat sen vastaan ja kantavat hedelmän, mikä kolmikymmen-,
mikä kuusikymmen-, mikä satakertaisen." Aamen.
Matt. 13. ja Mark. 4. Luku kertovat molemmat, että Jeesus opetti
julkisesti vain vertauksin.
Jeesuksella olivat siihen omat syynsä.
Vertaukset puhuvat konkreettisella tavalla vaikeasti ymmärrettävistä
Taivasten valtakunnan totuuksista, joita ihminen ei muuten tuntisi.
Vertausta on paljon helpompi muistaa -
kuin jotakin abstraktia väitettä.
Vertaus ei edellyttänyt kuulijoilta mitään ennakkotietoja.
Vertaus avautui yhtä lailla sekä oppineelle että oppimattomalle.
Vertauksia käyttäen Jeesus pystyi puhumaan niin, että vastustajansa -
eivät saanet ottaa Häntä kiinni.
Vertaus edellytti kuulijalta uskoa, jotta hän voisi ottaa sen vastaan.
Matteus lisää vielä sen, -
että vertauksin opettaen Jeesus täytti Vanhan Testamentin profetian.
Matt. 13:34-35 "Tämän kaiken Jeesus puhui kansalle vertauksilla,
ja ilman vertausta hän ei puhunut heille mitään;
että kävisi toteen, mikä on puhuttu profeetan kautta, joka sanoo:
"Minä avaan suuni vertauksiin, minä tuon ilmi sen,
mikä on ollut salassa maailman perustamisesta asti"."
Tämä on lainaus Psalmista 78:2 -
"Minä avaan suuni mietelmiin, tuon ilmi muinaisaikojen arvoituksia."
Mark. 4:34 mainitsee, että Jeesus toimi toisin opetuslapsien kanssa.
Mark. 4:34 "ja ilman vertausta hän ei puhunut heille.
Mutta opetuslapsillensa hän selitti kaikki, kun he olivat yksikseen."
Jeesus opetti samalla tavalla kuin toiset sen ajan opettajat.
Oli tavallista, että opettaja jakoi lähemmille oppilaille -
syvempiä tietoja, joita hän jostakin syystä ei saanut julkisesti opettaa.
Tavallisesti oli joku syy, miksi asiaa ei saanut kaikille opettaa.
Opetus saattoi sisältää mystistä tietoa, joka oli tarkoitettu -
vain pyhittäytyneille tai se sisälsi jotakin kyseenalaista.
Opetusta ei ehkä voinut ymmärtää ilman edeltäviä tietoja.
Gnostinen mystinen uskonto sekä jotkut apokryfiset evankeliumit -
väittävät, aivan kuin Jeesus olisi välittänyt sisäpiirilleen -
korkeampaa gnostista salatietoa.
Se ei ole totta.
Markus ei väitä, että Jeesus olisi opettanut sisäpiirilleen jotakin, -
jota Hän ei opettanut julkisesti vertauksin.
Hän sanoo vain, että Jeesus selitti julkisesti esitettyjä vertauksia -
opetuslapsille yksityisesti, jotta he käsittäisivät ne oikein.
Jeesus antoi opetuslapsilleen lisätunteja Jumalan valtakunnasta.
Suuri osa niistä ymmärrettiin vasta sen jälkeen, -
kun Hän oli uhrannut itsensä edestämme.
Jeesuksen työn kannalta oli tärkeää, että opetuslapset käsittäisivät, -
mitä tapahtuu, kun kärsimysviikkona profetiat alkoivat toteutua.
Silloin oli tärkeä, että oli myös julkisesti julistettu totuuksia, -
joita opetuslapset jo tunsivat.
Ihmisten piti muistaa ne juuri Jeesuksen sanoina, kun myöhemmin -
opetuslapset alkoivat näyttää, miten ne Hänessä toteutuivat.
Näin tiesivät kuulijat, että opetus Jumalan valtakunnasta -
ei ollut opetuslasten keksimä tarina.
Jeesus ei siis opettanut salatiedettä eikä rajoittanut -
syvemmän opetuksen kuulijapiiriä.
Jeesus toimi juuri näin sen takia, että opetus Jumalan valtakunnasta -
säilyisi meidän päiviimme asti.
Lopuksi palaisin takaisin kylväjän vertauksen pääajatukseen.
Kaikkein tärkeimpiä olivat 2 asiaa.
Haluan jättää ne sinulle pohdittaviksi.
Viimeiset asia pysyvät parhaiten muistissa.
Ensiksi, vertauksessa luetellaan 4 eri kylvömaata.
Ajatellaan, että niistä jokaista pitäisi olla sama määrä.
Teemme väärän johtopäätöksen, että hyvää maata oli vain 25%.
Vain neljännes siemenistä kantaa hedelmää.
Toiseksi ajattelemme usein, että tämä vertaus puhuu todistamisesta -
tai evankeliumin julistamisesta uskonnottomille ystäville.
Saatamme myös kuvitella suurta herätyskokousta, -
johon olemme kutsuneet ystävämme.
Ajattelemme, että osa kokouksen osallistujista -
ottaa heti sanoman vastaan ja myöhemmin kuivuu.
Toisen siemen ei edes ala itää. Linnut syövät sen heti.
Ehkä siellä on myös joku hyvän maan omistaja.
Luulemme löytävämme siitä Jeesuksen lupauksen, -
että joka neljäs alkaa kasvaa.
Ehkä tässä onkin se lupaus.
Mutta haluan näyttää sinulle jotain uutta kylväjän vertauksesta.
Neljä eri peltomaata ovat olemassa meidän jokaisen sydämessä -
niin kuin silloin Jeesuksen aikaisella pellolla.
Sitä Jeesus ei kuitenkaan sano, että kaikki 4 olisivat yhtä isoja.
Kun kuulet tai luet Jumalan sanaa, -
niin se siemen putoaa sydämesi pellolle.
Siellä ovat kaikki 4 eri tyyppistä peltomaata.
Miten paljon sydämessäsi on hyvää maata ja miten paljon huonoa?
Se riippuu siitä, miten hyvin olet huolehtinut sydämesi peltomaasta.
Vastuun siitä asettaa kylväjän vertaus sinulle itsellesi.
Rukoillaan.
Jeesus, me kiitämme vertauksista, joita voimme lukea evankeliumeista.
Kiitämme myös kylväjän vertauksesta.
Se on meille aivan kuin ovi toisten vertausten ymmärtämiseksi.
Herra, kiitämme Sinua myös siitä, että olet pitänyt huolta, -
että opetuksesi ovat säilyneet muuttumattomina meille asti.
Jumala, rukoilemme myös, että auttaisit meitä pitämään -
hyvää huolta sydämemme peltomaasta.
Rukoilemme, että hyvää maata olisi paljon ja sen määrä kasvaisi.
Kiitos Herra! Aamen.
Suomennos: Urve Heiter