VIRON PASTORIT AREENALLA
Arvoisa TV7-katsoja, -
olemme ohjelmassa "Viron pastorit areenalla".
Nimeni on Kuldar Järve.
Olen Viron kristillisen helluntaikirkon pastori -
ja minulla on suuri kunnia palvella seurakuntia lounais-Virossa -
Abja-Paluojassa, Hallistessa, Viljandissa.
Minulla on myös kunnia olla -
Viron kristillisen moottoripyöräklubin Gospel Riders presidentti.
Olen täällä tänään Jumalan armosta.
Jos Jumala ei olisi muuttanut elämääni, en olisi tänään täällä.
Tämän päivän aihe on pyhitetty elämä.
Mitä se tarkoittaa?
Yritän välittää teille sen, mitä olen itse kokenut, -
mitä itse uskon, mitä mieltä olen -
ja mitä Jumala on kauttani opettanut.
Muistan erään tilanteen Suurupin raamattukoulun ajoilta.
Meillä oli meneillään puhujien päivät.
Sinne oli kutsuttu eri pastoreita ja työntekijöitä ympäri Viroa.
Ihmisiä oli liki 100.
Sain kunnian toimia kokouksen vetäjänä.
Ylistys oli juuri meneillään ja lauloin kovaan ääneen.
Seuraavana oli vuorossa ensimmäinen puhuja.
Etsin silmänurkastani puhujaa, mutta en nähnyt häntä.
Jatkoimme ylistystä.
Kansa nosti kätensä ylös ylistyksessä.
Ylistäjät lavalla olivat sulkeneet silmänsä.
Kaikki oli oikein mahtavaa.
Mutta minä olin huolissani ja vilkuilin ympärilleni.
Päivän puhujaa ei näkynyt missään.
Aloitimme viimeisen kappaleen ja minulla oli todella vaikea olla.
Viimeistä säkeistöä kerratessa oloni muuttui entistä vaikeammaksi.
Silloin näin, kuinka puhuja asteli pitkin käytävää.
Oloni helpottui heti. Puhuja oli paikalla!
Ylistäjät lopettivat ja astuin lavalle.
Esittelin päivän puhujan.
Puhuja nousi rauhallisesti ihmisten eteen.
Minä istuin penkilleni takaisin ja huokaisin helpotuksesta.
Olipas lähellä!
Puhuja silmäili auditoriossa istuvia ihmisiä -
ja sanoi sitten lopulta: -
"Minulla ei ole teille mitään sanottavaa."
Rakas katsoja, voitko kuvitella, mitä tunsin sisälläni?
Mitä tämä nyt tarkoittaa?
Sitten yhtäkkiä puhuja sanoi: -
"Ei minulla ole mitään sanottavaa, mutta Jumalalla on."
Sen takia, rakas katsoja, toivon todella, -
että se mitä tänään puhun, on Jumalasta.
Silloin se voi koskettaa ja rohkaista sinua, -
ettet vain tietäisi, kuka Jumala on, vaan voisit tuntea Hänet.
Ettet vain uskoisi Häneen, vaan luottaisit Häneen.
Että voisit elää pysyvässä onnessa.
Ja että voisit elää pyhitettyä elämää.
Palaamme hetkeksi Vanhaan Testamenttiin.
Hesekiel 46:20 sanotaan näin:
"Tämä on paikka, missä pappien on keitettävä -
vikauhri ja syntiuhri, sekä leivottava ruokauhri, -
etteivät veisi ulos sitä ulompaan esipihaan -
ja siten tulisi pyhittäneeksi kansaa."
Etteivät siten tulisi pyhittäneeksi kansaa.
Mielenkiintoista.
Miksi pappien piti pidättää tämä siunaus, ettei kansaa pyhitettäisi?
Jos nykypäivänä olisi tällainen mahdollisuus, -
jakaisin tätä siunausta oikealle ja vasemmalle, pyhittääkseni kansan.
Mutta tuohon aikaan olivat tietyt säännöt.
Jokainen väärä askel saattoi kutsua esille kuoleman.
Mitä tarkoittaa elää pyhitettyä elämää?
Se tarkoittaa, että etsii Jumalan tahtoa ja liikkuu siinä.
Rakas katsoja, luuletko, että se on mahdotonta?
Jotain, mihin ihminen ei pysty?
Jos sanon, että elän pyhitettyä elämää, mitä se tarkoittaa?
Vietätkö kaiken aikasi rukoillen, -
lukien Jumalan Sanaa, paastoten?
Tarkoittaako se eristäytymistä?
En usko.
Onko oltava kuin Äiti Teresa tai kuka tahansa muu pyhimys?
Onko sinun oltava pastori tai pappi elääksesi pyhitettyä elämää?
Uskon, että jokaiselle ihmiselle on annettu mahdollisuus -
elää pyhitettyä elämää.
Se ei tarkoita ainoastaan rukousta, Raamatun lukemista, -
paastoa ja anomista.
Se on jotain suurempaa.
Jos eristäisin itseni muusta maailmasta -
ja väittäisin eläväni pyhitettyä elämää, kuinka voisin täyttää Jumalan käskyä -
rakastaa lähimmäistäni niin kuin itseäni?
Miten voisin olla hyödyllinen Hänelle ja muille ihmisille?
Ihmiset ovat matkalla helvettiin.
Kuvastaako minun elämäni Kristusta?
Vetääkö minun elämäni muita puoleensa?
Uskon, että kun elämme, kuvastaen Kristusta, -
se houkuttelee ihmisiä.
Se tuottaa seuraajia.
Elänkö pyhitettyä elämää?
Paavali kirjoittaa siitä Roomalaiskirjeessä 12:2.
"Älkää mukautuko tämän maailmanajan mukaan, -
vaan muuttakaa mielenne uudistuksen kautta, -
tutkiaksenne, mikä on Jumalan tahto, -
mikä hyvää ja otollista ja täydellistä."
Vironkielinen raamattu sanoo "älkää muuttuko maailman kaltaisiksi".
Uskossa ollessa, -
voimme silti haluta mukautua maailman menoon.
Alamme tavoittelemaan sitä, mitä maailma ajaa takaa.
Haluamme näyttää samalta.
Yritämme verrata itseämme muuhun maailmaan.
Tarvitsen hienon auton, ollakseni maailman kaltainen.
Tarvitsen kaikkein uusimman puhelimen.
Nämä turhat asiat muuttuvat niin tärkeiksi, -
että unohdamme Jumalan.
Jumala haluaa meidän tuntevan pysyvää onnea, -
että voisimme elää pyhitettyä elämää Hänelle.
Uusien halujen myötä, -
muuttuvat myös päämäärät ja elämän tarkoitus.
Jossain vaiheessa alamme häpeämään Kristusta.
Pyhitetyn elämän tulisi näkyä ulospäin.
Raamattu kertoo meille vertauksen kynttilästä.
Kynttilää ei laiteta vakan alle, -
vaan se nostetaan korkealle, jotta se loistaisi ja näyttäisi valoa.
Pyhitetyn elämän tulisi näkyä ulospäin.
Ehkä käyt seurakunnassa ja se on hyvä asia.
Se on mahtava alku!
Mutta siitä ei vielä riitä.
Pyhitetty elämä tarkoittaa jotain suurempaa.
Seurakunnassa käynti on oikein hyvä tapa, -
mutta siitä yksin ei riitä.
Pyhitetty elämä ei tarkoita ainoastaan kymmenysten maksamista.
Pyhitetty elämä ei tarkoita ainoastaan lepopäivän pyhittämistä -
tai sitä, että rukoilet päivittäin.
Vanhassa Testamentissa ihmisten tuli pyhittäytyä -
sapattipäivää varten.
Papit pyhittäytyivät uhritilaisuuksia varten.
Jumalan kunnioitus oli tärkeällä paikalla.
Jumalan läsnäolo oli koettavissa.
Se oli niin pyhää, että yksikin väärä liike saattoi tuoda kirouksen.
Tai kuoleman.
Täällä kerrotaan Aaronin kahdesta pojasta Naadab ja Abihu.
He olivat uskovan miehen poikia.
Heidän tuli seurata Jumalan käskyjä.
3. Mooseksen kirja 10. luvussa he olivat hieman liian innokkaita.
He halusivat tehdä itse jotain ylimääräistä.
He ottivat hiilipannunsa ja sytyttivät niihin tulen.
Mitä tapahtui?
Jumalan tuli poltti heidät kuoliaaksi.
Jumalan pyhyys oli niin suuri.
Kansan pyhittämiseen olivat tietyt välineet.
Papit eivät saaneet viedä pyhitettyä uhria esipihaan.
Eli kansan pyhittäminen oli aivan erityinen asia.
Kaiken tuli tapahtua tarkkojen sääntöjen mukaan.
Miksi se oli tarpeellista?
Että he voisivat elää kaikkein korkeimman suojassa -
ja saada osansa Jumalan siunauksista.
Sitä varten kansa tuli pyhittää.
Vanhasta Testamentista voitte lukea, miten israelin kansa eli.
Heitä ympäröivät monet kansat, mutta he olivat voittamattomia.
Sillä he elivät Jumalan suojeluksessa.
Ehkä mekin haluamme elää Hänen suojeluksessaan.
Tarvitsemme Häntä ongelmien ratkaisemiseen, -
peloista ja eri tilanteista vapautumiseen.
Mutta Jumala odottaa meidän elävän pyhitettyä elämää.
Sen tähden Paavali sanoi: "Älkää mukautuko maailman menoon.
Etsikää Jumalan tahtoa, sitä, mikä hyvää ja otollista ja täydellistä."
Usein haluamme saada palkan näkemättä itse vaivaa sen eteen.
Jumalan pyhyys on suuri.
Taivaan enkelit huutavat: -
"Pyhä, pyhä, pyhä, on sotajoukkojen Jumala!
Koko maailma on täynnä Hänen kirkkauttaan."
Vanhassa Testamentissa ihmiset pelkäsivät kohdata enkelin, -
sillä he olettivat sen aiheuttavan heille kuolemaa.
He pelkäsivät sellaisia näkyjä.
Siksi näissä kohtaamisissa enkeli sanoi: -
"Älä pelkää, ole rohkea."
Jos enkelitkin pitävät Häntä näin pyhänä, -
meidän ihmisten täytyy kunnioittaa Jumalaa.
Sinun ei pidä pelätä tilanteita tai ihmisiä.
Pelkää Jumalaa.
Pelkää Jumalaa ja pidä Hänen käskynsä.
Niin voit elää pysyvässä onnessa.
Nauti Jumalasta.
Sinun ei pidä vain tietää, vaan myös tuntea Jumala.
Et tarvitse vain uskoa, vaan luottamusta Häneen.
Tutkimme myös Uutta Testamenttia.
Heprealaiskirje 10:31: -
"Hirmuista on langeta elävän Jumalan käsiin."
Jumala on elävä.
En haluaisi mennä Hänen kanssaan riitoihin.
Mieluummin haluan, että Hän on enemmän kuin ystävä.
Hän on paras ystävä.
Hepr 12:29 sanotaan: -
"...sillä meidän Jumalamme on kuluttavainen tuli."
Hän on peljättävä, kuluttava tuli.
Jumala haluaa polttaa ne asiat, jotka estävät kasvuamme.
Hän haluaa polttaa ne sillat, jotka tekevät kipeää.
Jumala haluaa tehdä hyviä asioita sydämessäsi.
Eläessämme Uuden Testamentin aikaa, -
olemme pyhä kansa, pyhä papisto, -
kuninkaallinen suku.
Emme ole saavuttaneet tätä uhripalveluksilla, -
vaan Jeesuksen Kristuksen kautta.
Hän antoi henkensä sinun ja minun puolesta.
Hän pyhitti meidät omaksi kansakseen.
Jos olemme Hänen kansansa, -
meidän tulee myös pitää Hänen käskynsä.
Uusi Testamentti sanoo, että Hänen kuormansa on kevyt.
Hänen käskynsä on helppo pitää.
Haluan rohkaista sinua.
Filippiläiskirje 2:13: -
"Jumala on se, joka teissä vaikuttaa sekä tahtomisen että tekemisen, -
että hänen hyvä tahtonsa tapahtuisi."
Kun Jumala tulee elämäämme ja pyhittää meidät omakseen, -
Sana sanoo, että Hän vaikuttaa -
tahtomiseen ja tekemiseemme, että Hänen tahtonsa tapahtuisi.
Hän antaa meille halun toimia Hänen tahtonsa mukaan.
Mieleeni tulee tapaus muutama viikko sitten.
Lisäksi pastorin ammatille, -
olen myös nuohooja ja muurari.
Olin juuri nuohoamassa erään henkilön savupiippua.
Luukkuja avatessani huomasin, -
että piippua ei ole pitkään aikaan puhdistettu.
Luukuista alkoi vuotamaan nokea ja yritin pysäyttää sen.
Mutta noki leviää helposti joka paikkaan.
Puhdistin tukoksen ja yritin saada aikaan parasta jälkeä.
Minulla oli muovitossut jalassa, imuri ja muut välineet mukana,
annoin kaikkeni ja yritin saada paikat puhtaaksi.
Illalla kotiin palatessani olin ihan loppu.
Sitten sain ikävän puhelun.
Sen perheen isä oli kotiin tullessaan löytänyt nokisia jälkiä tapetilta.
Niin hän piti minulle puhuttelun.
Asiakaspalvelijan asemassa en voinut puolustaa itseäni.
Vastasin tulevani paikan päälle.
Palasin perheen luo.
Mies osoitti minulle nokisia jälkiä tapetissa.
Yritin selvittää, että tilanne oli paljon pahempi.
Annoin parhaani.
Hän ei kuitenkaan halunnut kuunnella minua.
Lähdin pois ja olin aika loukkaantunut.
En pyytänyt perheeltä sen enempää rahaa kuin muilta, -
vaikka työnmäärä oli suurempi. Olin hieman poissa tolaltani.
Sitten Jumala puhutteli minua.
"Sinun täytyy sovittaa tämä asia."
"Osta tälle nuorelle perheelle lahja.
"Pyydä anteeksi ja jatka rauhassa omaa elämääsi."
En halunnut tehdä sitä, -
mutta Pyhä Henki sisälläni sai minut liikkeelle.
Seuraavana aamuna, kun kaupat avattiin, lähdin ostoksille.
Ostin kauniin kynttilän, karkkirasian ja lahjakassin.
Pakkasin lahjan ja lähdin uudestaan perheen luo.
Annoin heille lahjakassin ja pyysin anteeksi tapahtunutta.
Lahja otettiin vastaan, minä jatkoin päivääni.
Välittömästi minut valtasi rauha.
Minut valtasi ilo.
Koin kuinka tärkeää on elää pyhitettyä elämää -
ja antaa koko elämä Jumalalle.
Kuunnella, mitä Hänellä on sanottavana.
2. Kor 9:8 sanotaan näin: -
"Ja Jumala on voimallinen antamaan teille ylenpalttisesti kaikkea armoa, -
että teillä kaikessa aina olisi kaikkea riittävästi,
voidaksenne ylenpalttisesti tehdä kaikkinaista hyvää."
Rakkaat ystävät, Jumala on rikas antamaan meille kaikkea.
Täällä ei sanota, että vain vähän jotakin.
Kaikkea ja ylenpalttisesti, -
että voisimme tehdä kaikenlaista hyvää.
Meillä on varustaja.
Kun elämme pyhitettyä elämää ja kuuntelemme Jumalan ääntä, -
Hän antaa meille tarvittavan varustuksen.
Kun toimimme Hänen hyvän tahtonsa mukaisesti, -
miten hienoa elämää se onkaan!
Roomalaiskirje 4:21: "...ja oli täysin varma siitä, -
että minkä Jumala on luvannut, sen hän voi myös täyttää."
Ihmisten lupaukset eivät aina pidä.
Mutta Jumalan lupaus on se, mikä jää. Jumala ei koskaan petä.
Hän on valmis täyttämään kaikki lupauksensa.
Hän haluaa, että meillä olisi kaikkea yltäkylläisesti.
Mitä tarkoittaa yltäkylläisesti?
Joskus Viron tasavallan alkuaikoina, meillä ei ollut vielä ihan kaikkea.
Pidin kovasti viinirypäleistä.
Kävelin pitkin kaupungin katuja, jakaen evankeliumia.
Lopulta päädyin kahvilaan ja tilasin itselleni viinirypäleitä.
Olin syönyt muutaman rypäleen, -
kun entinen opettajani pyysi lupaa istua viereeni.
Hän kysyi, mitä voisi tuoda minulle.
En halunnut mitään, mutta hän lupasi tuoda rypäleitä.
Hän toi suuren viinirypäletertun.
Olin jo syönyt vatsani täyteen, -
joten aloin jakamaan rypäleitä ympärilläni istuville.
Yltäkylläisyys tarkoittaa, että olet itse täynnä -
ja haluat jo jakaa muillekin.
Meidän pitää olla täynnä Sanaa, jotta voimme jakaa siitä muille.
Room 8:31: "Mitä me siis tähän sanomme?
Jos Jumala on meidän puolellamme, kuka voi olla meitä vastaan?"
Rakas katsoja, kuka voi olla meitä vastaan, -
kun Jumala on puolellamme?
Pyhitetty elämä tarkoittaa itsensä luovuttamista Jumalalle.
Miksi meidän pitäisi luovuttaa itsemme Jumalalle?
Siihen on hyvä syy.
Että jokapäiväiset askareesi sujuisivat.
Jumala haluaa, että elämäsi sujuu hyvin.
Hän haluaa sinun kuulevan Hänen ääntään, -
että Hänen rhema-sanansa muuttuu eläväksi.
Hän haluaa sinun elävän pysyvässä onnessa, kokien Hänen läsnäolonsa.
Jumala haluaa sinun kokevan Häntä.
Hän ei halua, että tiedät järjen tasolla, -
vaan että ymmärrät sydämelläsi.
Silloin koet elämässäsi rauhaa ja nautintoa, jopa epäonnistumisissa.
Kun luotat Jumalan uskollisuuteen, Hän muuttaa sen hyväksesi.
Jopa epäonnistumiset! Eikö ole ihmeellistä.
Tämä on Jumalan lupaus; kääntää epäonnistumiset sinun parhaaksesi.
Rakas katsoja, -
kun pidämme Jumalasta kiinni, elämme pyhitettyä elämää, -
elämänlaatumme paranee. Jumalan siunaukset tulevat esille.
Se on Jumalan lupaus.
Meidän vastuullamme on kääntää katseemme Häneen.
Pitää Hänen käskynsä.
Meidän ei tule katsella kasvavaa omaisuutta, se kaikki on vain bonusta.
Se tulee kaupan päälle.
Matteus 6:33 sanotaan: -
"Vaan etsikää ensin Jumalan valtakuntaa -
ja hänen vanhurskauttansa, niin myös kaikki tämä teille annetaan."
Olen oppinut, kuinka tärkeää on luottaa Jumalaan.
Olen oppinut, että Hänet täytyy tuntea.
Olen oppinut, että Hänessä on pysyvä onni.
Olen oppinut, että tulee elää pyhitettyä elämää, -
siten voin olla onnellinen.
Tee ensin se, mikä kuuluu Jumalalle -
ja anna Jumalan johdattaa sinua kaikissa muissa asioissa.
Rukoillaan. Taivaan Isä, siunaa meitä.
Anna sinun onnesi tulla osaksemme.
Jeesuksen nimessä, Aamen.
Suomennos: Sanna Pitko