VIRON PASTORIT AREENALLA
Hyvät katsojat, Minä olen Andres Ploompuu.
On etuoikeus tutkia kanssanne Raamattua -
ja tulkita sen sanomaa.
Raamattu on mielestäni ainutlaatuinen kirja, -
sillä se kertoo ikuisia totuuksia ja ohjeita -
Jumalan luonteesta. Lisäksi siinä on käytännön ohjeita.
Ne koskevat meitä kaikkia sekä ympäristöä, suhteita, -
mielipiteitä, periaatteita yms.
Tänään puhun yhdestä Vanhan Testamentin kohdasta.
Vanha Testamentti sisältää mielenkiintoisia kertomuksia.
Jotkin niistä voivat tuntua aluksi ristiriitaisilta.
Juuri tällaisesta aiheesta puhun tänään.
Jos sinulla on Raamattu, avaa Jeremian kirje.
Luetaan Jer. 46:28.
Herra sanoo: palvelijani Jaakob, älä pelkää, sillä olen kanssasi.
Teen lopun kaikista kansoista, joiden sekaan -
olen sinut karkottanut, mutta sinusta en loppua tee.
Kuritan sinua kohtuudella, mutta kurittamatta -
minä en sinua jätä.
Kiinnostavaa: "rankaisematta minä en sinua jätä".
Kun luin tätä kohtaa itse, minussa heräsi vastustus.
Se on tuttu tunne kaikille.
Jos joku sanoo, että rankaisee sinua, -
se herättää kysymyksiä, ei positiivisia tunteita.
Olenko ansainnut rangaistuksen?
Vai olenko armon arvoinen?
Jos olemme tottuneet kuulemaan ankaria sanoja ihmisiltä, -
emme haluaisi kuulla niitä Jumalalta.
Olemme oppineet, että Jumala on armollinen.
Hän on rakastava, antelias, kärsivällinen.
Miksi Hän sanoo, ettei jätä meitä rankaisematta?
Uskon, että näillä sanoilla on tärkeä merkitys, -
meille kaikille yksilöinä kuin koko yhteiskunnallekin.
Tästä aiheesta haluan puhua tänään, -
tästä poikkeuksellisesta ja ristiriitaisesta sanomasta.
Sankari, joka tästä puhuu, on Jeremia.
Jeremia oli profeetta, jolla oli vastuullinen tehtävä.
Suurin osa meistä -
ei haluaisi tai pystyisi hoitamaan hänen tehtäväänsä.
En tiedä, pystyisinkö itse kantamaan Jeremian vastuun.
Jeremia oli profeetta, jonka tehtävä oli viedä -
ankara ja epämieluisa viesti omalle kansalleen.
Ystävilleen ja perheelleen.
Kyseessä oli epämieluisa viesti Jumalan tuomiosta, -
viesti, että Jumala ei jätä rankaisematta, -
kun Hän näkee rikkeitä ja miten asiat tehdään väärin.
Jeremialle viestin välittäminen -
oli vaikeaa ja tuskallista. Hän kärsi paljon sen vuoksi.
Suosittelen tutkimaan Jeremian kirjasta kohtia, -
joissa hän kertoo avoimesti ja henkilökohtaisesti -
sydämensä ristiriidasta.
Hän haluaa pelastaa kansansa ja toivoo sille parasta, -
mutta usein viesti, minkä hän joutuu kertomaan Jumalalta, -
on tuomio, hänen tehtävänsä on julistaa tuomio.
Se tekee Jeremian elämästä erittäin raskasta ja surullista.
Silti hän joutuu tekemään sen.
Jumala kertoi Jeremialle, että edessä on vaikeita aikoja.
Ne, jotka eivät tottele ja vastaa teoistaan -
saisivat rangaistuksen.
Raamatussa kerrotaan myös mitä Jeremia näki ja koki.
Hänen kehotuksiaan tehdä parannus ei kuultu.
On raskasta, kun yrittää saada asiat paremmalle tolalle, -
ja näkee, ettei se tuo odotettua muutosta.
Niinpä Jeremian täytyy kertoa ankara viesti.
Hän ei haluaisi, mutta hänen täytyy.
Viesti on sellainen, että mekin mietimme, -
miksi Jumala sanoo kurittavansa kohtuudella, -
muttei jätä rankaisematta.
Mitä tehdä tässä tilanteessa?
Jeremian kirjassa kerrotaan maan lohduttomasta tilasta.
Esimerkiksi Jer. 5:1 -
Jumala pyytää etsimään Jerusalemista edes yhden, -
joka tekee oikein ja on uskollinen, -
niin Hän antaa kaupungille anteeksi.
En tiedä, mitä mieltä Jumala on nykykaupungeista.
Jumalalla on sanottavaa varmasti myös meille.
Olemmeko valmiita kuuntelemaan?
Tämä totuus ja sanat eivät olleet miellyttäviä.
Täytyy muistaa, että Jumala on valmis tarjoamaan armoa.
Jakeista välittyy myös Jumalan armo ja Jumala, -
joka etsii ratkaisua syntyneeseen tilanteeseen.
Jakeissa ei puhuta Jumalasta, joka haluaa rangaista, -
vaan Jumalasta, joka rakastaa ja yrittää löytää ratkaisun.
Hän ei kuitenkaan näe sitä.
Niin syntyy tilanne, -
jossa Jeremia ennustaa eri kaupunkien kohtalon.
Raamatussa mainitaan Moab, Ammon, Edom, -
Damaskos, Kedar, Hasor sekä Baabel ja Egypti.
Voisimme korvata nimet nykykaupungeilla, -
niillekin on varmasti viesti.
Kaiken tämän valossa herää kysymys miksi näin.
Eikö muuta ratkaisua ole?
Kun luin alussa Jer. 46:28, -
mieleeni tuli laulu virolaisesta Nukitsamees-sadusta.
Kilttejä lapsia ei piiskata, rakkaus tehoaa pelkoa paremmin.
Laulusta on tullut tärkeä virolaisille.
Laulun on sanoittanut Olav Ehala.
Jeremian jakeen perusteella haluaisin kysyä, -
ymmärsikö Ehala armon syvemmin kuin me nykyään Raamatusta.
Eikö rakkaus auta pelkoa paremmin?
Me uskomme niin.
Missä ongelma sitten on? Kannattaa huomata se, -
että Ehala aloittaa laulun sanoilla "kiltit lapset".
Olemmeko me kilttejä lapsia?
Jer. 13:23 sanotaan näin: -
"Voiko etiopialainen muuttaa ihonsa ja pantteri pilkkunsa?
Yhtä vähän te voitte tehdä hyvää, -
te pahantekoon tottuneet."
Sanoin, että kiltit lapset eivät tarvitse vitsaa.
En uskalla väittää, -
että olisin ollut aina kiltti lapsi.
En tiedä, olitko sinä kiltti.
Jos olisimme kilttejä lapsia, -
meitä ei tarvitsisi kasvattaa ja kurittaa, -
kuten Raamatussa kerrotaan.
Armo riittäisi.
Mitä tapahtuu, kun ihmiset, -
joilla on taipumus ja tottumus käyttäytyä itsekkäästi, -
kohtaavat rankaisemattomuuden?
Pienen lapsen kohdalla sen voi nähdä selvästi.
Kun lapsi saa tehdä mitä ikinä hän haluaa, -
hän saa rohkeutta tehdä aikuisenakin mitä haluaa -
ja mitä pitää oikeana.
Silloin kasvattaminen voi olla paljon vaikeampaa.
Kun lapsi on tottunut saamaan haluamansa, -
hän yrittää saada sen itkuraivarin avulla.
Historiasta tiedämme, -
millaisia seuraukset ovat, kun aikuiset ihmiset -
ovat saaneet tehdä mitä ikinä haluavat -
koska heitä ei kuriteta.
En usko, että minun tarvitsee mainita esimerkkejä nimeltä.
Miksi rankaisemattomuus -
aiheuttaa joskus näin hirveitä seurauksia?
Eikö ihminen ymmärrä itse, -
että hän menee liiallisuuksiin?
Ikävä totuus on, että olemme itsemme pahimmat pettäjät.
Myös Jeremia kirjoittaa: -
"Petollinen on sydän ylitse kaiken ja pahanilkinen, -
kuka taitaa sen tuntea?" Jer. 17:9.
Sydän on todella petollinen.
Meidän on vaikea tunnustaa, että siitä huolimatta, -
miten hyviä haluamme olla, -
emme käyttäydy lainkaan tahtomme mukaisesti.
Ihmisen turmeluksen vuoksi -
Jumala joutuu käyttämään menetelmiä, -
joita mekin käytämme, kun kuritamme -
ja kasvatamme lapsiamme omaan yhteiskuntaamme.
Miksi? Koska sydämemme on kaikkein petollisin.
Kun Jumala sanoo, ettei jätä meitä rankaisematta, -
Hän tekee sen hoitaakseen sydämemme huonon tilan.
Jumala siis haluaa meille hyvää.
Vaikka kurittaminen ei ole suosittua, -
se on kuitenkin tarpeen, jotta emme eksy tielle, -
joka johtaa kadotukseen.
Kadotukseen on valitettavasti tarjolla monia teitä.
Jeremiaa kutsutaan profeetaksi.
Hän teki kaiken sydämensä ja henkensä kyllyydestä.
Hänellä oli kuitenkin ankara, tuomitseva, nuhteleva -
ja kurittava sanoma. Kun Jeremiaa lukee enemmän, -
ymmärtää, että hänellä oli välittävä ja rakastava sydän.
Se on ominaista myös meidän Jumalallemme.
Jumala ei koskaan kurita kurittamisen vuoksi, -
vaan sen muutoksen vuoksi, -
jonka kuritus saa aikaan.
Sen muutoksen vuoksi, minkä Jumala toivoo näkevänsä.
Näin Jumala ilmaisee itsensä meille jälleen kerran.
Jer. 17:10 sanotaan: "Minä, Herra, tutkin sydämen, -
koettelen munaskuut, ja annan jokaiselle hänen vaelluksensa -
mukaan, hänen töittensä hedelmän mukaan."
"Minä, Herra, tutkin sydämen."
Hän ei kurita kiusatakseen, hätäisesti tai harkitsematta, -
vaan tutkii ensin sydämemme.
Joskus Jumala joutuu tekemään jotain, mitä Hän ei haluaisi.
Jer. 24:7 sanotaan: -
Tämä on tulos, jota Hän kaipaa. Hän antaa meille sydämen, -
jotta tunnemme Hänet, Herran. He ovat minun kansani -
ja minä olen heidän Jumalansa, sillä he kääntyvät puoleeni -
koko sydämestänsä.
Jumala haluaa, että käännymme Hänen puoleensa sydämestämme.
Kun puhumme uskovaisena olemisesta, -
Jumalan lapsena olemisesta, Hän odottaa meiltä vain, -
että käännymme sydämessämme Hänen puoleensa -
ja opimme tuntemaan Hänet.
Jeremian kirja kertoo selvästi, ettei Jumala halua, -
että teet jotain pakosta.
Silti Jumala kurittaa, kuten Jeremia kertoo, -
jotta voimme muuttaa kulkumme suuntaa tieltä, -
joka voi tietämättämme aiheuttaa meille vahinkoa.
Jumala haluaa nähdä sydämen muutosta ja uudistumista.
Tätä ohjelmaa voi seurata joku, -
joka etsii ratkaisua kysymyksiin tai murheisiin, -
mutta joka ei näe ratkaisua.
Jumala toivoo sydämen muutosta.
Kun tällainen muutos tapahtuu sydämessä, -
muutos on iloinen ja hyvä.
Se tuottaa hyvän olon.
Ankarien ennustusten ja profetioiden takana, -
joita Raamatussa kerrotaan Juudalle ja Israelille, -
niiden takana tuntuu olevan Jumala, joka välittää.
Ajattelen tässä tilanteessa mielelläni isää.
Isä voi tuntua ankaralta, vaikka hän rakastaa lapsia, -
mutta hän osaa katsoa paljon pidemmälle kuin lapset.
Tällainen on välittävä Jumala, joka toivoo sydämen muutosta.
Luen vielä rohkaisuksi -
Jer. 24:1―7.
Jer. 24:1―7 kerrotaan mielenkiintoinen kertomus.
Herra näytti minulle näyn, jossa kaksi viikunakoria -
oli Herran temppelin edessä, kun Baabelin kuningas -
oli vienyt Juudan kuninkaan ja Juudan päämiehet -
sekä sepät ja lukkosepät Baabeliin.
Toisessa korissa oli ylen hyviä viikunoita -
ja toisessa niin huonoja, ettei niitä voinut syödä.
Herra kysyi minulta, mitä näen. Viikunoita, vastasin.
Hyvät viikunat ovat hyviä, mutta huonoja ei voi syödä.
Ja Herra, Israelin Jumala, sanoi minulle: -
Juudan pakkosiirtolaiset ovat kuin hyviä viikunoita, -
jotka olen vienyt Kaldeaan.
Minä olen heille suopea ja tuon heidät takaisin.
Rakennan heidät, en hajota, istutan heidät enkä revi pois.
Annan heille sydämen, jotta he tuntevat minut Herrana, -
he ovat minun kansani ja minä heidän Jumalansa, -
sillä he kääntyvät puoleeni koko sydämestänsä.
Tätä lukiessa mieleeni tuli väkisinkin erilaisia ajatuksia.
Jälleen Jumala sanoo, ettei jätä kurittamatta.
Hän ei silti hylkää kansaansa.
Se on tärkeä tietää. Hän ei hylkää meitä.
Hän ei hylännyt Israeliakaan.
Se on isällinen periaate. Tärkeä ja välittävä.
Yhteiskunnassamme esiintyy samanlaisia teemoja.
On epäoikeudenmukaista sanoa, että nuoriso on hukassa.
Sanomme niin joskus.
Se saa tavallisesti nuorten otsan rypistymään.
Kuka sellaista haluaisi kuulla?
Jos olemme rehellisiä, meidän tulisi kysyä tätä:
Mistä nuoret saavat esimerkin?
Mistä nykynuoret ovat ottaneet mallia?
Meidän ei pidä haaveilla siitä, -
että me teemme kaiken oikein ja nuoret valitsevat väärin.
Olen varma, että yhteiskuntamme on sellainen, -
millaista mallia olemme näyttäneet ja näytämme.
Nämä kysymykset kohdistuvat aina ennen kaikkea itseemme.
Millaisen esimerkkiä minä näytän lähipiirilleni, -
lapsilleni, työkavereilleni ja ystävilleni?
Millaista mallia näytämme, sellaista satoa myös niitämme.
Tässä yhteydessä kuritus ei ole ratkaisu.
Se ei tuota aitoa sydämen muutosta, -
mutta alussa kuvattu kurittaminen -
voi toimia joskus tarpeellisena tilanteena, -
jossa rakkaus voi toimia.
Ne käyvät joskus rinnatusten.
Jumala toivoo, että ymmärrämme sydämessämme, -
ja että oppisimme tuntemaan Jumalan sydämessämme.
Siksi Jumala käyttää joskus sellaisia toimenpiteitä, -
joita itsekäs ja turmeltunut lapsi ei rakasta.
Emme me suinkaan aina ole kilttejä lapsia.
Israel oli kuin lapsi ja käyttäytyi vastuuttomasti.
Tällaisessa tilanteessa Jumala lupasi rangaistuksen.
Se ei johtunut Jumalan vihasta vaan rakkaudesta kansaansa, -
joka vastusti kaikkea tärkeää, mitä Jeremia heille julisti.
Samalla tavoin Jumala haluaa sanoa sinulle, -
että Hän rakastaa sinua.
Jos elämässäsi on vaikeuksia tai kysymyksiä, -
joiden tarkoitusta et tiedä, -
kyseessä voi olla Jumalan rakkaus, -
jotta ymmärtäisit kulkea toista tietä, -
että sinun pitäisi tehdä toisenlaisia valintoja.
Jumala toivoo, että voisit rakastaa -
ja vastaanottaa oikeita valintoja elämääsi.
Lopuksi haluan sanoa, että on todella tärkeää, -
että teet tärkeät valinnat sydämessäsi.
Toki myös järjellä, mutta sydämessäsi siksi, jotta uskot, -
että se on Jumalan tahto, -
ja jos vaikeudet tuntuvat joskus kuritukselta, -
ettet ottaisi niitä raskaasti.
Toivon sinulle Jumalan armoa ja johdatusta -
kaikissa päätöksissäsi ja että valitset hyvin sydämessäsi.
Hyvää päivänjatkoa!
Suomennos: Maria Peltokangas