VIRON PASTORIT AREENALLA
Hei rakkaat katsojat! Minä olen Aare Kimmel.
Tässä jaksossa puhun uskossa kasvamisesta, -
miten voimme lähestyä Jumalaa ja tuntea Hänet paremmin.
Aihe on mielenkiintoinen. Ensimmäinen ajatus voi olla, -
miksi uskossa pitäisi kasvaa, kun kerran uskoo Jumalaan.
Uskosta voi kuitenkin puhua monessa eri mielessä.
Siitä voi puhua sivullisena. Uskon sen olemassaoloon, -
mutta se ei kosketa minua.
Uskon, että Amerikka on olemassa, vaikka en ole käynyt siellä.
Tiedän siitä paljon, -
ja uskon sen olevan totta. Tällaisia asioita on paljon.
Jos matkustaisin Amerikkaan, -
siitä tulisi minulle toisella tavalla konkreettinen.
Vielä eri tavalla konkreettinen se olisi, jos asuisin siellä.
Silloin se olisi kotimaani.
Voimme myös uskoa Jumalaan, että Hän on olemassa, -
että Hän on hyvä ja Jeesus Kristus on todellinen, -
mutta voimme myös luoda suhteen Häneen.
Jumala haluaakin luoda meihin todellisen suhteen, -
josta kerroin viime jaksossa.
Uskossa kasvamiseen liittyen haluan nostaa esille kohdan -
Ef. 1:15―23.
Siinä Paavali kirjoittaa: -
kun kuulin siitä uskosta, joka teillä on Jeesukseen, -
ja rakkaudestanne pyhiä kohtaan, -
kiitän teistä lakkaamatta rukouksissani ja pyydän, -
että Herramme Jeesuksen Kristuksen Jumala -
antaisi teille viisauden ja ilmestyksen hengen, -
että tiedätte, mikä on se toivo, johon Hän on teidät kutsunut, -
ja kuinka suuri on perinnön kirkkaus pyhissä -
ja mikä Hänen voimansa suuruus meitä kohtaan, jotka uskomme -
Hänen voimansa mukaan, joka herätti Kristuksen kuolleista -
ja asetti Hänet istumaan oikealle puolelleen, -
kaikkea tämän ja tulevan ajan herruutta korkeammalle, -
asetti kaiken Hänen jalkoihinsa ja Hänet seurakunnan pääksi.
Tämä oli Ef. 1:15―23.
Tässä välissä muistutan Jeesuksen vertauksesta, -
jossa taivasten valtakuntaa verrataan kätkettyyn aarteeseen.
Mies kynti peltoa, ja aura osui johonkin.
Mies löysi pellosta valtavan aarteen ja ymmärsi, -
että sen vuoksi kannatti myydä koko omaisuus, -
jotta sai koottua rahaa ja ostettua pellon -
ja sen kaikki aarteet.
Tämä kuvaa uskovaa, joka ymmärtää -
Jumalan valtakunnan rikkauksien olevan niin suuret, -
että luopuu kaikesta muusta omistaakseen ne.
Jumala maksoi pelastuksestamme ja mekin maksamme siitä, -
kuten Raamatussa opetetaan.
Jeesus opetti, miten toimia, kun seuraamme Häntä.
Se ei ole sohvalla istumista Jumalan hyvyydestä nauttien.
Seuraaminen vaatii jotain.
Jumalan valtakunta on toisin sanoen suuri aarre.
Meidän pitää päästä niin kauas, että ymmärrämme sen itse.
Lukemani Ef. 1:15―23 kertoo samaa.
Paavali rukoilee uskovien puolesta.
Hänellä on kaksi aihetta: kiitos ja ilo sekä esirukous.
Paavali kiittää ja iloitsee uskoon tulleista, ja siitä, -
että heillä on taivaan aarre, jonka Jumala on varannut heille.
Esirukouksessa hän pyytää, -
että uskovat ymmärtäisivät aarteen todellisen suuruuden.
Taivaan valtakunta ja Jumala ylittävät ymmärryksemme.
Jos hyvin käy, ymmärrämme pienen osan.
Paavali rukoilee, että uskovat tajuaisivat edes sen, -
miten valtavan arvokas aarre on.
Ensiksi Paavali kiittää rukouksissaan uskovista -
ja toiseksi rukoilee uskovien puolesta, -
että Jumala antaisi heille -
viisauden ja ilmestyksen, jotta he tuntisivat Hänet.
Jotta uskovat ymmärtäisivät löytämänsä asian suuruuden.
Jotta Hän valaisisi uskovaisten sydämen silmät.
Sydämen silmät symboloivat syvää ymmärrystä, -
asian varsinaisen ytimen sisäistämistä.
Että Jumala valaisisi asiaa ja uskovat ymmärtäisivät, -
millainen Hänen kutsunsa on. Kun Jumala on kutsunut, -
millainen määränpää on ja millaiset sen mahdollisuudet?
Toiseksi, millainen on perinnön kirkkaus pyhissä?
Tässä pyhillä tarkoitetaan uskovia.
Jumala on antanut uskoville jo tietyt aarteet, lahjat -
ja hengelliset voimat, eli tässä mainitun perinnön.
Paavali rukoilee, että uskovat ymmärtäisivät, -
miten paljon he ovat jo saaneet.
Millainen on Hänen voimansa suuruus niitä kohtaan, -
jotka uskovat Hänen voimastaan.
Jumalan voima on ulottuvillamme.
Meidän tulee ymmärtää, miten suuri se oikeasti on.
Kyseessä on sama voima, joka herätti Jeesuksen kuolleista.
Tulemme nyt sen kallion luo, -
jonka Jumala asetti näkyvässä maailmassa -
Jerusalemissa Golgatalla, kun Jeesus teki ristintyön.
Kallio on mielenkiintoinen. Kun päätät omalla kohdallasi -
ottaa vastaan Jeesuksen ja Jumalan tarjouksen -
ja tulla osalliseksi siitä, sama kallio on sinunkin allasi.
Sitä ei tarvitse etsiä.
Jumala tulee itse luoksesi ja on sinun turvasi, -
eikä sinulle tapahdu mitään, mitä Hän ei ole suunnitellut.
Jumalan voima teki koko työn Kristuksessa.
Ihmisen apua ei tarvittu.
Kristus voitti kolme asiaa. Yksi on synti ja sen valta.
Syntiä voi tehdä, jos haluaa.
Synnin valta on murrettu, jos emme halua palvella sitä.
Synnistä voi vapautua. Toiseksi voitettiin kuolema.
Jeesus nousi kuolleista ja avasi tien muillekin.
Kolmanneksi voitettiin saatana, joka hallitsee tätä maailmaa -
ja kiihottaa kaikkeen pahaan, kuten sotaan ja haureuteen.
Kristus on noussut taivaaseen -
ja Hänet on asetettu kaikkia muita voimia korkeammalle, -
nyt ja ikuisesti. Näin sanoo Jumala.
Meille on varattu valtava taivaallinen lahja.
Lunastustyön vuoksi -
Kristuksen alle on alistettu kaikki, mitä olemassa on, -
ja Hänet on asetettu kaiken pääksi seurakunnalle.
Me olemme Hänen seurakuntansa jäseniä.
Se on arvokas aarteemme, -
ja tämän Paavali haluaa meidän ymmärtävän.
Jätetään Paavali hetkeksi ja tutkitaan Pietarin kirjettä.
Pietarin 2. kirjeen 1. luku alkaa samoilla ajatuksilla.
Raamattu on harmoninen, vaikka joku muuta sanoisikin.
Jos emme ymmärrä, vika ei ole Raamatussa.
Pietari aloittaa 2 Piet. 1:3 -
todeten Jumalan lahjoittaneen meille kaiken tarvittavan -
elämää ja jumalanpelkoa varten.
Saamme kaiken tämän, kun tunnemme Jumalan.
Olemme tullet Jumalan luo, -
ja Hän antaa meille kaiken, mitä tarvitsemme ajassa, -
jumalanpelkoon ja oikeaan suhteeseen Hänen kanssaan.
Se annetaan Hänen tuntemisensa kautta.
Kuinka hyvin me siis tunnemme Jumalan?
Nyt tulemme mielenkiintoiseen ja jännittävään kohtaan, -
jossa Pietari sanoo, että meille on lahjoitettu jotain.
Olemme saaneet kalliit ja suuret lupaukset, -
jotta voisimme paeta niiden kautta.
Paeta turmellusta, joka maailmassa vallitsee.
Paeta nyt vallitsevaa kulttuuria, -
jossa nautinto on tärkeintä.
Jopa Jumalalle yritetään antaa tehtäväksi taata, -
että kaikki on hyvin, viis omasta elämäntyylistä.
Ihmiset odottavat, että Jumala ei salli pahan tapahtua.
Jumala toivoo meidän pakenevan houkutuksia, -
kuten aviorikoksia, huumeiden käyttöä, -
alkoholin käyttöä ja ilon ottamista irti elämästä.
Näitä ihmisiä on petetty. Heitä viedään kadotukseen.
Jumala on antanut kalliit ja suuret lupaukset, -
jotta pelastuisimme.
Eikä niin, että pelastuisimme ja olisimme sitten omillamme.
Asiassa on positiivinen puoli: meidät nostetaan ylös.
Ef. 1. luvun mukaan -
meidät on asetettu Kristuksen kanssa taivaalliseen asemaan.
Emme enää ole uskovaisia ajallisessa asemassa, -
vaan meidät on asetettu taivaalliseen asemaan.
Kysymys onkin tiedämmekö tämän.
Jumala on valmistanut tämän.
Jeesuskin sanoi tulleensa, ettei meiltä puuttuisi mitään.
Entä jumalallinen luonto?
Ihmisen ja saatanallisen luonnon lisäksi -
on jumalallinen luonto, johon meidät on kutsuttu.
Nyt on kasvun paikka. Olemme tulleet Jumalan luo, -
ja meidän on aika oppia tuntemaan aarteemme.
Sitä toivoo Jumala, samoin Paavali ja Pietari.
Pietarin mukaan emme saa sitä automaattisesti, -
vaan meidän täytyy lähteä liikkeelle.
Jumala kutsuu meidät matkalle kanssaan.
Kaikki tuntevat penkkiurheilun.
On mukava seurata sohvalta, miten urheilijat rehkivät -
ja kuka voittaa mitalin.
Onhan se mukavaa, mutta ei kehitä penkkiurheilijaa.
Jumala ei kutsu meitä vain ihmettelemään -
valtakuntansa suuruutta tai pyhiä ja heidän tekojaan -
tai miten he ovat luottaneet Jumalaan.
Hän kutsuu meidät elämään kanssaan, -
osalliseksi kaikesta.
Pietari kehottaa 2 Piet. 1 olemaan valmis kehittymään -
ja osoittamaan uskossa hyveitä.
Selkeytän asiaa piirtämällä.
Tässä on taso, jolla elämme. Tason nimi on usko.
Me uskovat Jumalan lapset elämme tässä.
Pietarin mukaan meidän tulee uskovina -
nousta seuraavalle tasolle. Uskon tulisi tuottaa hyveitä.
Uskon pitäisi johtaa parempaan.
Elämmekö samalla tasolla jumalattomien kanssa?
Mitä mieltä siinä on?
Eroaako uskova muista vain näkemystensä perusteella?
Siinäkö kaikki? Ei Pietarin mukaan.
Hän kehottaa huolehtimaan, että usko kehittää hyveitä, -
jottemme kulje haureudessa.
Hyveitä seuraa ymmärrys.
Ymmärrys on kolmas askel.
Ymmärrys siitä, mistä Jumalan valtakunnassa -
ja Jumalan aarteessa on kyse.
Muuten usko voi jäädä kovin epämääräiseksi.
Pyrkimys hyvään ja puhtauteen on kuin tuulilasin pyyhin.
Sateella on vaikea ajaa autolla, jos tuulilasin pyyhin on rikki.
Kun pyyhkimet toimivat, tien näkee vaivatta.
Kun elämässä on syntiä, emme ymmärrä Jumalaa, -
Hänen tahtoaan tai rakkauttaan.
Kun puhdistamme sydämemme ja saamme synnit anteeksi, -
ymmärryksemme kehittyy. Mikä on seuraava askel?
Pietarin mukaan ymmärrystä seuraa itsensä hillitseminen.
Tässä on itsensä hillitsemisen askelma.
Ihminen ei ole enää omien himojensa orja, -
vaan hän alkaa pyrkiä tiettyyn suuntaan -
eikä ole muiden vietävissä.
Itsehillintä tarkoittaa hallittua elämää.
Seuraavana on kärsivällisyys.
Kun kaikki ei suju heti kuten haluamme, -
se ei ole katastrofi eikä Jumala ole hyljännyt.
Odotamme kärsivällisesti. Lupaukset täyttyvät ajallaan.
Meille on hyödyksi oppia odottamaan Jumalaa.
Nykykulttuuri ei sitä suosi, mutta Pietari suosittelee.
Myös kärsivällisyydestä seuraa jotain.
Jumalan pelko eli jumalisuus.
Se on oikeaa suhtautumista Jumalaan ja pelkoa niin, -
että kunnioitamme Häntä ja tottelemme Häntä.
Kyse ei enää ole kielloista tai siitä, ettemme uskalla.
Alamme ymmärtää, että Jumalan tahto on hyvä.
Kasvu tänne asti kestää kauan. Alussa tätä ei tarvitse ymmärtää.
Jumala tuo meille ilon, vaikkemme aina ymmärrä sitä.
Se askel oli jumalanpelko.
Lopulta tulemme ― mihin?
Veljelliseen rakkauteen. Kreikaksi se on "filia".
Se tarkoittaa hyvää suhdetta ja toimeen tulemista niin, -
että arvostamme toisiamme ja uskovien on hyvä olla yhdessä.
Viimeinen askel on kreikaksi "agape", -
Jumalan rakkaus. Se sai Jumalan -
antamaan Poikansa, jottei yksikään hukkuisi, -
tai yksikään, joka uskoo. Jos ei usko, ei halua pelastua.
Pelastusta tarjotaan kaikille, sen vastaanottavat pelastuvat.
Viimeinen askel, "filia", on jumalallinen rakkaus.
Näitä askelmia pitkin meitä kutsutaan kasvamaan.
Elämmekö holtitonta elämää ja ajattelemmeko, -
että Jumala antaa anteeksi ja armo on suuri. Ei haittaa, -
vaikka vien toisen puolison tai varastan, ei muuten voi elää.
Hyveet. Kaikki tuollainen jää. Oma uskonelämäni alkoi tästä.
Menneisyys puhdistetaan. Oma kotikin pidetään puhtaana.
Jumala neuvoo meitä siivoamaan asuntomme.
Tunnustamalla synnit puhdistut. Sitä seuraa ymmärrys -
ja itsehillintä ja sitten kärsivällisyys.
Sitä seuraavat rakkaus ja muut hyvät asiat.
Ne eivät tipu taivaalta, vaan niihin täytyy kasvaa.
Pietari toteaa, että kun seuraamme näitä askelmia -
ja meillä on runsaasti näitä hyveitä, -
emme jää toimettomaksi tai hedelmättömäksi -
Herramme Jeesuksen Kristuksen tuntemisessa.
Meille ei ole vain annettu Jeesusta.
Tiedämme, kuka Hän on ja mitä Hän meille tarjoaa.
Siksi emme ole uskonelämässä hedelmättömiä tai toimettomia.
Uskot siis Jumalaan, mutta miksi kävisit kirkossa?
Kotonakin voi rukoilla. Mutta rukoiletko?
Jos rukoilet, niin kehityt.
Jos kyse on tekosyystä, jäät toimettomaksi -
eikä hedelmää synny.
Ilman näitä hyveitä on sokea -
eikä ymmärrä, mitä tapahtuu.
Silloin on unohtanut, että uskoon kuuluu anteeksianto -
ja että synnit on pesty pois. Siksi Pietari kehottaa -
vahvistamaan omaa kutsumista ja valitsemista.
Jumala antaa sinulle suuren lahjan, suuren aarteen.
Ojenna kätesi ja ota se vastaan.
Pietari sanoo, että kun teemme näin, -
emme koskaan lankea.
Näin saamme varmasti sen, mitä Jumala on meille varannut.
Muuten se jää hyödyttömäksi, kun kuljemme sen ohi.
Jos kuljemme ohi, jäämme ilman aarretta.
Jos et halua Jumalan aarretta, mitään ei ole tehtävissä.
Pietari jatkaa, että näin meille tarjotaan pääsy -
Jeesuksen Kristuksen iankaikkiseen valtakuntaan.
Piirrän oven, joka on jo auki.
Jumala on avannut meille huikeat näkymät valtakuntaansa.
Ensimmäinen ovi on tässä. Jeesus itse on ovi.
Kun tulemme uskoon, astumme siitä sisälle.
Edessä on vielä matkaa, jotta saisimme kaiken sen, -
mitä Jumala on meille varannut.
Tätä Jumala haluaa meille, ja sitä Hän tarjoaa meille.
Eikö olekin ihmeellistä?
Ei kannata olla "penkkiuskova" ja ajatella, että kyllä Jumala -
ja muut, kuten TV7, radio ja papit, hoitavat homman.
Jumala kutsuu myös sinua. Hänellä on sinulle tehtävä.
Kun olet auttanut Jumalaa, taivaassa odottaa suurempi ilo.
Ilman tekojakin pelastuu. Jumala tarjoaa enemmän, jos haluat.
Rukoillaan yhdessä. Kiitos Taivaan Isä, -
että olet lahjoittanut meille taivaan valtavat aarteet.
Kiitos, että johdatat meitä niiden vastaanottamisessa -
ja autat ymmärtämään niitä.
Kiitos, että olet rikas Isä ja varannut rikkauksiasi meille.
Kiitos, että kutsut meitä osalliseksi niistä.
Pelasta meidät turmiosta, joka maailmassa vallitsee.
Avaa sydämemme näkemään rakkautesi ja hyvyytesi, -
jotta ymmärrämme, millainen on se aarre, -
jonka olet meille tarjonnut ja varannut.
Auta meitä etenemään valmistamallasi tiellä.
Jeesuksen Kristuksen nimessä, aamen.
Suomennos: Maria Peltokangas